Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
44<br />
vilaweb.cat<br />
Divendres, 1 <strong>de</strong> juliol <strong>de</strong> 2022<br />
ANDRÉS BOIX<br />
—Això que dieu <strong>de</strong> la facilitat amb què<br />
s’encausa, ho po<strong>de</strong>m traslladar amb<br />
les <strong>de</strong>senes <strong>de</strong> <strong>de</strong>núncies contra joves<br />
al Principat que són encausats amb informes<br />
<strong>de</strong> la policia, sense més proves?<br />
—Hi <strong>ha</strong> dues coses. La primera és que<br />
<strong>el</strong> sistema espanyol encausa molt fàcilment.<br />
I sobre aquesta n’hi <strong>ha</strong> una altra.<br />
Crec que tots som majors, ja, i ho veiem:<br />
no és igual <strong>de</strong> fàcil encausar unes persones<br />
que unes altres. En general, <strong>el</strong>s<br />
jutges encausen amb molta més facilitat<br />
persones en situació <strong>de</strong> vulnerabilitat<br />
socioeconòmica que persones <strong>de</strong> classe<br />
mitjana o alta. Amb un informe policial<br />
mínimament argumentat, encausen<br />
qualsevol persona i van a judici i, en<br />
molts casos, hi <strong>ha</strong> con<strong>de</strong>mnes. El sistema<br />
espanyol és un sistema molt inquisitiu i<br />
autoritari. I si ets una persona sense molta<br />
cultura o sense accés a <strong>de</strong>fensa, que no<br />
coneixes <strong>el</strong>s teus drets, acabes moltes vega<strong>de</strong>s<br />
con<strong>de</strong>mnat quasi automàticament.<br />
I això també passa respecte d’allò que<br />
<strong>el</strong>s jutges consi<strong>de</strong>ren estaments aliens a<br />
<strong>el</strong>ls. És molt més senzill encausar polítics<br />
<strong>de</strong> partits d’esquerres, no <strong>de</strong>l PSOE,<br />
que polítics <strong>de</strong>l PSOE o <strong>de</strong>l PP. Els jutges<br />
són persones, com tots, que tenen una<br />
i<strong>de</strong>ologia, un estatus social <strong>de</strong>terminat.<br />
Et pots refiar més <strong>de</strong>ls manifestants<br />
que <strong>de</strong>fensen <strong>el</strong> dret a la família, contra<br />
<strong>el</strong> matrimoni homosexual o contra<br />
l’avortament, que <strong>de</strong> manifestants que<br />
van contra <strong>de</strong>cisions judicials o <strong>de</strong>fenen<br />
la in<strong>de</strong>pendència <strong>de</strong> <strong>Catalunya</strong>. Perquè<br />
eixos són, per <strong>de</strong>fecte, consi<strong>de</strong>rats sospitosos.<br />
Els partits d’esquerres <strong>ha</strong>urien<br />
<strong>de</strong> ser conscients d’això.<br />
—Parlàveu adés <strong>de</strong> sucursalisme mediàtic.<br />
—Crec que n’hi <strong>ha</strong> a tot arreu, però em<br />
sembla que som més sucursalistes que<br />
altres territoris que, tradicionalment,<br />
hem pensat que ho eren més que <strong>el</strong>s<br />
valencians, com ara Galícia o Andalusia.<br />
Els gallecs sí que tenen un panorama mediàtic<br />
propi i una capacitat pròpia d’articular<br />
un discurs; <strong>de</strong> preocupar-se <strong>de</strong> les<br />
seues coses sense que Madrid <strong>el</strong>s impose<br />
l’agenda. I Andalusia també. Això és una<br />
reflexió que ens <strong>ha</strong> <strong>de</strong> situar en clau <strong>de</strong><br />
país. Els valencians teníem <strong>el</strong>s furs, hem<br />
sigut regne, no sé què més, diem... Actualment,<br />
crec que estem darrere no només<br />
<strong>de</strong> <strong>Catalunya</strong> o <strong>el</strong> País Basc, sinó també<br />
<strong>de</strong> Galícia i Andalusia. I probablement <strong>de</strong><br />
les Canàries i <strong>de</strong> les Balears.<br />
—No tenim ni dret civil propi.<br />
—En quaranta anys d’estatut d’autonomia<br />
i d’<strong>el</strong>its polítiques teòricament<br />
valencianes pròpies no s’<strong>ha</strong> aconseguit<br />
canviar ni eixe sucursalisme ni eixa incapacitat<br />
<strong>de</strong> pesar o pintar res Madrid. Els<br />
cinc-cents municipis <strong>de</strong>l País Valencià<br />
–tots, menys tres o quatre– s’<strong>ha</strong>n pronunciat<br />
donant suport a la reivindicació<br />
<strong>de</strong>l dret civil valencià; pràcticament tots<br />
<strong>el</strong>s partits a les corts valencianes, excepte<br />
Vox; tots <strong>el</strong>s col·legis d’advocats,<br />
les universitats, <strong>el</strong>s notaris <strong>el</strong>s registradors...<br />
diguem que tota la societat<br />
civil i política valenciana és darrere la<br />
reivindicació. I <strong>el</strong>s és igual. Hi <strong>ha</strong> moltes<br />
comunitats autònomes que tenen <strong>el</strong> dret<br />
foral. Però la raó jurídica que es dóna és<br />
que la codificació franquista, a qui Franco<br />
<strong>el</strong>s va reconèixer <strong>el</strong> dret foral, és <strong>el</strong> que<br />
<strong>ha</strong> d’imposar-se ara. És un argument<br />
ben curiós. Demostra que la capacitat<br />
<strong>de</strong> reivindicació que tenim <strong>de</strong>s d’ací és<br />
increïblement reduïda. Quin polític valencià<br />
<strong>ha</strong> sigut important a Espanya en<br />
<strong>el</strong>s últims anys? Potser Ábalos, que és un<br />
personatge peculiar, o potser Zaplana,<br />
que és un valencià <strong>de</strong>l sud <strong>de</strong>l país i amb<br />
una visió molt madrilenya i espanyola.<br />
Potser qui més coses lluïdores va fer va<br />
ser Carmen Alborch, però res més.<br />
—Una altra oportunitat perduda <strong>de</strong>l<br />
Botànic?<br />
—Crec que una <strong>de</strong> les grans <strong>de</strong>cepcions<br />
<strong>de</strong>l Botànic per als <strong>el</strong>ectors és la incapacitat<br />
<strong>de</strong> crear i cuidar lligams. Més enllà<br />
<strong>de</strong> les paraules. Ximo Puig <strong>ha</strong> fet una<br />
cosa que no està malament, probablement:<br />
és <strong>el</strong> presi<strong>de</strong>nt autonòmic que<br />
Els partits d’esquerres<br />
que <strong>de</strong>fenen la<br />
in<strong>de</strong>pendència <strong>ha</strong>n<br />
<strong>de</strong> ser conscients<br />
que, d’entrada, són<br />
consi<strong>de</strong>rats sospitosos<br />
diu menys barbaritats quan parla. Si <strong>el</strong><br />
compares amb <strong>el</strong>s presi<strong>de</strong>nts d’Aragó<br />
o <strong>de</strong> Cast<strong>el</strong>la - la Manxa, per exemple.<br />
Diu coses assenya<strong>de</strong>s. Una altra cosa és<br />
que <strong>de</strong>sprés eixa verbalització no passe<br />
a res més. Ha encunyat conceptes bonics,<br />
com <strong>el</strong> <strong>de</strong> l’Espanya polifònica. És<br />
bonic. El problema és que només és un<br />
concepte, que no té capacitat d’anar més<br />
enllà. Ximo Puig i <strong>el</strong> PSPV <strong>ha</strong>n adoptat la<br />
posició política <strong>de</strong> fer una estructuració<br />
i<strong>de</strong>ològica i explicar-la i veure si van