34 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desembre de 2020 EL FUTUR DEL CATALÀ Especial #03 #31/31 CAL UNA LLEI DE LLENGÜES DE L’ESTAT ESPANYOL? BRAULI MONTOYA ABAT UNIVERSITAT D’ALACANT La pregunta, formulada d’una manera més completa, seria si una llei així milloraria la situació actual <strong>del</strong> <strong>català</strong>, que és el que, en definitiva, ens interessa. Pensant globalment en les comunitats polítiques espanyoles que comparteixen la nostra llengua (Catalunya, País Valencià, Illes Balears, Franja d’Aragó i, fins i tot, el Carxe, a la regió de Múrcia), la resposta seria afirmativa. És clar, en el supòsit que aquesta llei partira de la reforma de l’article 3 de la constitució espanyola, que consagra una jerarquia de llengües al capdamunt de la qual hi ha al castellà i on “les altres” ni tan sols són dignes de ser esmentades. Per tant, caldria que el nou article 3 fera tres coses: anomenar les llengües diferents <strong>del</strong> castellà que ara són cooficials (a part de la nostra, el basc i el gallec), especificar de quins territoris és pròpia cadascuna i, finalment, equiparar-les jurídicament. En el cas <strong>del</strong> <strong>català</strong>, això suposaria entrar en la qüestió <strong>del</strong>s dos noms que rep i que tanta polseguera ha alçat en els alts tribunals espanyols: la presentació formal <strong>del</strong> doblet “<strong>català</strong>-valencià” seria la millor solució. Certament, hi “Caldria que el nou article 3 de la constitució espanyola fera tres coses: anomenar les llengües diferents <strong>del</strong> castellà que ara són cooficials, especificar de quins territoris és pròpia cadascuna i, finalment, equiparar-les jurídicament” hauria moltes forces vives de les dues comunitats principals (Catalunya i el País Valencià) que no quedarien contentes amb la solució, però ja se sap que arribar a consensos té això: que sempre hi ha descontentament per ambdues parts. I ens conformaríem amb el reconeixement i l’oficialització <strong>del</strong> nom doble? És clar que no: el <strong>català</strong>-valencià hauria de ser “llengua d’estat”, com el castellà. Hauria de ser una de les quatre llengües “pròpies” <strong>del</strong> cap de l’estat (no entrem ara si rei o president republicà), de totes les “<strong>El</strong> <strong>català</strong>-valencià deixaria de ser una llengua merament ‘autonòmica’ i experimentaria un ascens d’estatus en la percepció <strong>del</strong>s seus parlants, que sentirien una (major) seguretat en el seu ús” institucions i organismes estatals i, per tant, també de la Unió Europea. Dit amb altres paraules: el <strong>català</strong>-valencià deixaria de ser una llengua merament “autonòmica” i experimentaria un ascens d’estatus en la percepció <strong>del</strong>s seus parlants, que sentirien una (major) seguretat en el seu ús. A partir d’aquí no és que tot absolutament fóra més fàcil per al <strong>futur</strong> <strong>del</strong> <strong>català</strong> però sí que s’hauria aplanat el camí per a esdevenir una autèntica llengua nacional de (gairebé) tot el seu territori.
ELS ESPECIALS DE VILAWEB
- Page 1 and 2: Especial #03 9 DE DESEMBRE DE 2020
- Page 3 and 4: 3 EL FUTUR DEL CATALÀ Especial #03
- Page 5 and 6: 5 EL FUTUR DEL CATALÀ Especial #03
- Page 7 and 8: 7 EL FUTUR DEL CATALÀ Especial #03
- Page 9 and 10: 9 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desemb
- Page 11 and 12: 11 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem
- Page 13 and 14: 13 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem
- Page 15 and 16: 15 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem
- Page 17 and 18: 17 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem
- Page 19 and 20: 19 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem
- Page 21 and 22: 21 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem
- Page 23 and 24: 23 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem
- Page 25 and 26: 25 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem
- Page 27 and 28: 27 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem
- Page 29 and 30: 29 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem
- Page 31 and 32: 31 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem
- Page 33: 33 vilaweb.cat Dimecres, 9 de desem