El futur del català
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
21<br />
vilaweb.cat<br />
Dimecres, 9 de desembre de 2020<br />
EL FUTUR DEL CATALÀ<br />
Especial #03<br />
#18/31<br />
BANDERES VERMELLES<br />
EMILI BOIX-FUSTER<br />
La comunitat lingüística catalana, sigui<br />
quin sigui el seu nivell de sobirania, des<br />
d’Andorra, tan fràgil, fins a la tan dissolta<br />
Catalunya <strong>del</strong> Nord, té banderes<br />
vermelles, com les de les nostres platges.<br />
<strong>El</strong> <strong>català</strong> corre molts perills, que<br />
haurien de despertar basarda entre els<br />
lleials a la llengua històrica i pròpia <strong>del</strong><br />
país. No debades les onades de l’estat<br />
–l’estat espanyol ens tracta encara com<br />
una insignificança secundària i prescindible–,<br />
les onades <strong>del</strong> Mercat en un<br />
món neoliberal on el gran es creu amb el<br />
dret de cruspir-se el petit –tenim moltes<br />
més etiquetes en portuguès a la nostra<br />
cuina que no pas en <strong>català</strong>…– i els tsunamis<br />
demogràfics han aconseguit que<br />
els ciutadans d’identitat etnolingüística<br />
catalana hàgim esdevingut ja minoritaris<br />
a la nostra terra. <strong>El</strong> castellà i el francès<br />
s’estan col·loquialitzant i nativitzant<br />
sense aturador i han esdevingut llengües<br />
pivot, llengües no marcades, llengües<br />
per defecte per a la majoria de nadius i<br />
nouvinguts.<br />
Certament hi ha molts grups socials<br />
lleials de la llengua, però la seva feina<br />
“<strong>El</strong>s interessats per la llengua<br />
en si mateixa seran sempre<br />
una minoria i, per tant, caldrà<br />
arribar a les masses fent<br />
informàtica, ioga, robòtica,<br />
literatura clàssica, el que sigui,<br />
a través <strong>del</strong> <strong>català</strong>”<br />
recorda la de Sísif: pugen la pedra pel<br />
pendent però una vegada i una altra el<br />
roc torna a esllavissar-se. Certament<br />
hi ha discursos favorables a la llengua<br />
pròpia, començant pel discurs romàntic<br />
de la llengua pròpia, autèntica. Però són<br />
insuficients: no s’aconsegueix que el<br />
<strong>català</strong> sigui la llengua de l’espai públic,<br />
la comuna.<br />
Caldrà renovellar les iniciatives i el discursos<br />
per la llengua. Mentre ens hi posem,<br />
des <strong>del</strong>s governs i des de tots els<br />
grups socials, voldria recordar dos punts<br />
a tenir en compte. D’una banda ha de ser<br />
prioritari fer coses interessants i atractives<br />
amb la llengua. <strong>El</strong>s interessats per la<br />
“Hi ha molts grups socials<br />
lleials de la llengua, però la seva<br />
feina recorda la de Sísif: pugen<br />
la pedra pel pendent però una<br />
vegada i una altra el roc torna<br />
a esllavissar-se”<br />
llengua en si mateixa seran sempre una<br />
minoria i, per tant, caldrà arribar a les<br />
masses fent informàtica, ioga, robòtica,<br />
literatura clàssica, el que sigui, a través<br />
<strong>del</strong> <strong>català</strong>. La llengua no té un valor unívoc:<br />
el seu valor dependrà <strong>del</strong> que se’n<br />
fa. D’altra banda, cal abandonar somnis<br />
de societats compactes, d’uniformitat<br />
granítica, que no deixessin espai per a la<br />
diversitat interna: tan conciutadans són<br />
els <strong>del</strong> València, com els <strong>del</strong> Barça. Com<br />
deia agudament Juan Goytisolo, “la pureza<br />
es la fuente de todos los males”. Ni<br />
amb iniciatives sense suc ni bruc, ni amb<br />
moviments “a cops de pito” no anirem<br />
enlloc. Si no, continuarem malvivint amb<br />
banderes vermelles. I ens enfonsarem.