VUKOVARSKA TRAGEDIJA 1991
VUKOVARSKA TRAGEDIJA 1991
VUKOVARSKA TRAGEDIJA 1991
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Vukovarska tragedija <strong>1991</strong><br />
javnost, kako zbog svog uticaja na globalno mišljenje, tako i zbog prilično<br />
lošeg „imidža“ o Srbiji kojim su obasipani Amerikanci. Međutim, mi<br />
očekujemo da ovo bude polazište za mnogo ofanzivniju propagandu koju će<br />
Srbija pokrenuti u svetu, a naročito u SAD. Zahvalni smo gospodinu Nebojši<br />
Jerkoviću iz Ministarstva za informacije Srbije kao i mnogim drugima koji<br />
nam pomažu da uvek imamo najnovije informacije kojima ćemo se, bar<br />
delimično, suprotstaviti lažima ili poluistinama o Srbiji i srpskom narodu.<br />
Naše vesti već koristi i veliki broj listova, radio i televizijskih stanica u SAD.<br />
Pre nekoliko dana javio mi se lično glavni i odgovorni urednik<br />
spoljnopolitičke redakcije „Asošijeted-presa“ sa molbom da mu i dalje šaljemo<br />
informacije o Srbiji. Možda će zvučati neiskromno i neka to presude i drugi,<br />
ali otkad ovoj agenciji šaljemo naš servis „Srbija danas“ njeni tekstovi o Srbiji i<br />
Jugoslaviji postali su mnogo objektivniji, a njeni novinari pažljivije u<br />
komentarisanju i kvalifikovanju zbivanja u našoj domovini.<br />
Nisu svi zlonamerni<br />
Upravo zbog toga naš sagovornik upozorava da ne treba uvek kriviti<br />
novinare i pojedine redakcije. Jer, naravno, nisu svi zlonamerni, iako i takvih<br />
nije malo. Međutim, obznanjuje se ona „istina“ koja uspe da na pravi način i u<br />
pravom trenutku stigne do čitalaca, slušalaca i gledalaca, au tome su se, za<br />
razliku od Srbije, oni kojima ona nije po volji već odavno dobro izveštavali. U<br />
današnjem informativnom ratu protiv Srbije, upozorava gospodin Milenković,<br />
svega pet odsto učestvuje diplomatija, a sve ostalo je propaganda.<br />
Gospodin Milenković zato predlaže vladi Srbije da oformi jednu<br />
„pablik rilejsens“ agenciju koja bi se starala o tome šta i kada valja plasirati u<br />
javnost i ko treba i kako da čini te poteze. Kada to, usled našeg odsustva,<br />
širenjem laži i poluistina čine Slovenci i Hrvati i to ne bez uspeha, gospodin<br />
Milenković nas uverava da bi uz dobro osmišljenu organizaciju i<br />
sinhronizaciju aktivnost, istina o Srbiji, kojoj nije potrebno nikakvo „filovanje“<br />
mogla adekvatno da dopre u svet i uz pomoć jedne trećerazredne agencije sa<br />
međunarodnim uticajem.<br />
Iako ne znamo tačno do koliko ljudi stižu na naše vesti, sasvim je<br />
izvesno da je informativna mreža „Srbija danas“ već postala<br />
najrasprostranjenija i najuticajniji medij u Americi koji je namenski osnovan<br />
da bi širio istinu o Srbiji. Zato nam je izuzetno stalo da iz svoje domovine<br />
imamo što više izvora informisanja, pa u tom smislu očekujemo da ćemo<br />
ubrzo uspostaviti saradnju sa Srpskom akademijom nauka i umetnosti,<br />
Srpskom pravoslavnom crkvom i drugim institucijama.<br />
580<br />
Vukovarska tragedija <strong>1991</strong><br />
Gospodin Milenković napominje da je osnovni moto Sabora srpskog<br />
ujedinjenja – spas srpskog naroda u srpskom jedinstvu. On kaže da se sada<br />
već može reći da su Srbi u dijaspori na području SAD, pa i šire, u poslednje<br />
vreme, doživeli duhovno jedinstvo.<br />
Nacionalno jedinstvo, dodaje on, mora imati prednost i nikakva<br />
stranačka razlika ne sme da oslabi srpski front. Srbi okupljeni oko Sabora,<br />
očekuju da tako bude i u samoj Srbiji... (Politika, 19. avgust <strong>1991</strong>)<br />
SLAVKO DOKMANOVIĆ, PREDSEDNIK SKUPŠTINE<br />
OPŠTINE VUKOVAR:<br />
- MI ODAVDE NE IDEMO -<br />
Niti imamo gde, a još manje imamo od koga da bežimo – kaže legalno izabrani<br />
predsednik vukovarske Skupštine. – Kako razbiti predubeđenja međunarodnih<br />
organizacija. – Hvala vojvođanskim opštinama<br />
Najteže je u Borovo Naselju i Vukovaru. Bez obzira što u ova dva grada<br />
preovlađuje srpski živalj, Vukovar je, praktično, zatvoren grad iz kojeg se<br />
može izaći samo uz specijalnu dozvolu MUP-a Hrvatske. Tu dozvolu Srbi ne<br />
mogu dobiti ni u snu. Samo retki srećnici, puzeći stotinama metara kroz atar,<br />
uspevaju da se dočepaju sela i kakve-takve slobode – kaže Dokmanović.<br />
Uz ovo Dokmanović govori i o neviđenom bezvlašću koje vlada na<br />
vukovarskim ulicama. Pošto su srpske radnje već poodavno poharane, sada<br />
su došli na red i objekti koji drže Hrvati. U gradu nema čoveka koji slobodno<br />
može da se kreće – veli Dokmanović, jer se i na ulici presreću šetači, otima im<br />
se zlatni nakit, pa čak i kese sa hranom.<br />
Situacija je još teža u naseljima centralne Slavonije. Tamo gde Srbi čine<br />
desetak odsto stanovnika, situacija je neizdrživa, naglašava Dokmanović,<br />
dodajući da je takvih mesta, naročito u centralnoj Slavoniji, vrlo mnogo.<br />
(Dnevnik, 1. avgust <strong>1991</strong>)<br />
DELEGACIJA RODITELJA I PREDSTAVNIKA NOVOG SADA<br />
OTIŠLA DA POSETI KASARNE U VUKOVARU I OSIJEKU<br />
- „ZAMENIO BIH SINA“ -<br />
U kasarnama Osijeka i Vukovara nalazi se 256 vojnika iz Vojvodine, a 55 iz<br />
Novog Sada<br />
Šid, 31. juli<br />
Na zatev velikog broja zabrinutih roditelja vojnika iz svih delova<br />
Vojvodine koji se nalaze na odsluženju vojnog roka u Osijeku i Vukovaru<br />
581