VUKOVARSKA TRAGEDIJA 1991
VUKOVARSKA TRAGEDIJA 1991
VUKOVARSKA TRAGEDIJA 1991
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Vukovarska tragedija <strong>1991</strong><br />
Eskalaciju sukoba u Palači i masakr koji je bio na pomolu sprečili su<br />
pripadnici JNA iz Osiječkog garnizona. U Palaču je stiglo 20-tak oklopnih<br />
vozila tako da je stanje u ovom trenutku mirno.<br />
Sve što smo naveli potvrdila je i komanda Osiječkog garnizona. Ono što<br />
kažu u policijskoj upravi međutim, sasvim je drugačije. I ovoga puta su<br />
naime, za početak borbe optuženi ʺčetniciʺ iz Palače. Recept je naravno<br />
poznat: u optužbi na račun ʺčetnikaʺ nalazi se odličan alibi za divljanje<br />
novokomponovanih hrvatskih ustaša, a okrivljavanjem Srba za početak<br />
sukoba njima istovremeno se usmerava i nezadovoljstvo hrvatskog<br />
stanovništva. Konačno, žestokom propagandnom kampanjom koja sledi posle<br />
svakog obračuna odvači se pažnja i od zbilja tragičnog bilansa koji se<br />
poodavno broji stotinama mrtvih u redovima gardista i mupovaca.<br />
Čarda u vazduhu<br />
Nema mira ni u Baranji. Noćas otprilike jedan čas posle ponoći<br />
minirana je poznata Biljska ʺČingi-lingi čardaʺ njen vlasnik je Srbin Branko<br />
Četrnjić. Prilikom eksplozije niko na sreću nije povređen, ali je materijalna<br />
šteta velika. O tome ko je bacio eksplozivnu napravu na poznatu baranjsku<br />
čardu za sada nema podataka. Do sada je rasvetljeno otprilike 2 odsto<br />
ukupnog broja bombaških akcija koje su se dogodile u Slavoniji i Baranji.<br />
(Dnevnik, 24. jul <strong>1991</strong>)<br />
NA TUĐI RAČUN<br />
Ko gubi ima pravo i da se ljuti. Hrvati pogotovo, jer se ovih dana<br />
potvrđuje da ih je povijest manje nego druge naučila dostojanstvenom i<br />
muškom podnošenju poraza. Što ne znači da su za to imali i manje prilika od<br />
drugih. Naprotiv.<br />
ISTORIJA SE PONAVLJA<br />
(ʺIzvadak iz jedne strogo poverljive okružnice Hrvatskog narodnog pokretaʺ –<br />
1939. godine)<br />
Često smo se kao građani ove zemlje pitali otkuda potreba hrvatskih<br />
rukovodećih ljudi da, recimo, o istoj stvari u Beogradu, na sastancima govore<br />
jedno, a čim se vrate u Zagreb, govore odmah na aerodromu, stanici i usred<br />
noći sasvim drugo.<br />
Ovakvo ponašanje može se shvatiti ako se pročita dokument pod<br />
nazivom ʺIzvadak iz jedne strogo poverljive okružnice Hrvatskog narodnog<br />
pokretaʺ za koga se u arhivi u kojoj se čuva, kaže da je upućen posle<br />
488<br />
Vukovarska tragedija <strong>1991</strong><br />
sporazuma o donošenju uredbe o Banovini Hrvatskoj od 28. avgusta 1939.<br />
godine, kada je praktično u teritorijalno-političkom smislu Uredbom o<br />
Banovini Hrvatskoj izvršeno spajanje Savske i Primorske banovine i srezova<br />
Dubrovnik, Šid, Ilok, Brčko, Gradačac, Derventa, Travnik i Fojnica u Banovinu<br />
Hrvatsku sa sedištem u Zagrebu. To je bilo, u stvari stvaranje organizma sa<br />
višim položajem od ostalih banovina. (Dravska, Vrbaska, Drinska, Zetska,<br />
Dunavska, Moravska i Vardarska). U političkom smislu banovima Hrvatska<br />
bila je prozvod sporazuma Cvetković – Maček.<br />
Dva cilja<br />
Hrvatski pokret teži – kaže se u ʺIzvatkuʺ pored ostalog i nastoji da<br />
iskorištavajući svaku situaciju postigne što veći uspeh i baš zato je sklopio<br />
ʺSporazumʺ kao zgodno sredstvo i oružje borbe Hrvatskog seljačkog<br />
narodnog pokreta. Neka stoga bude svakom jasno da ʺSporazumomʺ<br />
Hrvatsko narodno vođstvo nije se odreklo postojećih krajnjih ciljeva<br />
hrvatskog naroda. Prema pristašama treba to uvek i posebno naglašavati. Pod<br />
tim pretpostavkama ima se postupiti ovako:<br />
Sporazumom su postignuta dva važna cilja Pokreta:<br />
a) Slomljena je državna celina. Država je razdeljena na dva<br />
područja. Biće to zadatak Hrvatskog narodnog vođstva da ovu razdiobu sve<br />
to više i jače razvija. Zato u svim našim izjavama, govorima i člancima, kao i<br />
razgovorima nećemo nikad upotrebiti ime Jugoslavija, nego Državna<br />
zajednica. Ovim ćemo kazati i naglasiti da je država sastavljena od više<br />
delova. Govorit ćemo i pisati o narodima državne zajednice, čime hoćemo<br />
naglasiti da ima više naroda, time naglašujemo posebnost hrvatskog naroda.<br />
b) Postignuto je da su beogradski faktori – mislimo na vlast<br />
kneza – namesnika – odstupili od pojma narodnog jedinstva, što je vrlo važno<br />
jer je time izgubljeno opravdanje za postojanje države. Srušen je tim sam<br />
temelj Jugoslavije a to je najvažnije. Oni su već počeli da ističu posebno<br />
srpstvo, čime su nama olakšali borbu protiv jugoslovenstva kao našeg<br />
najvećeg neprijatelja. Trebat će zbog toga čuvati se napada na srpstvo, dok<br />
ćemo vdoiti nesmanjenu akciju protiv jugoslovenstva u našoj štampi, u<br />
izjavama itd. Ističemo uvek hrvatski, slovenski i srpski narod. Time laskamo<br />
najvećoj slovenskoj stranci dr Korošeca, škakljamo javno mišljenje u Srbiji.<br />
II<br />
ʺSporazumomʺ smo postigli da su naši poduzetnici kao hrvatski<br />
ministri ušli u centralnu vladu. Treba da se oni uvek u štampi – u našim<br />
489