VUKOVARSKA TRAGEDIJA 1991
VUKOVARSKA TRAGEDIJA 1991
VUKOVARSKA TRAGEDIJA 1991
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Vukovarska tragedija <strong>1991</strong><br />
iznakažene Jugoslavije vodjen temeljan križarski rat protiv, uvek žilavog<br />
pravoslavlja. ...lančana reakcija mitinga u Srbiji već je pokazala svoju razornu<br />
moć. Kosovo je oborilo Vojvodinu-za jednu noć. Vojvodina je oborila Crnu<br />
Goru - za sto dana. Bude li Crna Gora uznemirila Bosnu, Bosna će u vrtlog<br />
događaja uvući Hrvatsku, a Hrvatska Sloveniju. I misli srbofob. Ode nova<br />
Jugoslavija u staru Jugoslaviju.ʺ (Duga, br.389, 21.januar - 3. februar 1989,<br />
Koreni sveže srbofobije)<br />
Ljubomir Tadić, akademik: ʺPostoji li strah od Srba u ovoj zemlji...<br />
Nema sumnje da se taj strah sve više širi i širi se svesno, sa širenjem straha širi<br />
se i mrznja...Širenju srbofobije danas bitno doprinose i nesrećne predrasude i<br />
stereotipi koji su negovani gotovo šitav vek....ʺ(Književne novine,15. januar<br />
1989, Prilog pitanju o srbofobiji)<br />
Vojislav Lubarda, književnik: ʺTri su specifičnosti vezane za pojavu i<br />
trajanje srbofobije danas. Prva je u tome što huškanje na Srbe postaje<br />
zahuktalije...Druga specifišnost je još bezumnija: srbofobija samo jednim<br />
dijelom utiče na dalje razvijanje mržnje prema Srbima. Proces je zapravo<br />
obrnut. Korijenjena mržnja širi savremenu srbofobiju. Treća i najmučnija<br />
specifišnost je u tome što se pojedini Srbi, često i istaknuta politička imena<br />
stavljaju u sluzbu srbofobije.“ (Književne novine, 15.januar 1989, br.768,<br />
Srbofobija kao politika)<br />
Februar<br />
Antonije Isaković, akademik:(...) Nasa zapadna braća i danas nas<br />
označavaju kao reakciju, ali ovog puta kao reakcionare drugog tipa. Mi smo,<br />
po njima, ’bastion boljševizmać. Pa, boljševizam je najviše zla naneo srpskom<br />
narodu, a mi smo sad ’bastion boljševizmać! Kako to da nazovemo?! Malo bi<br />
bilo!<br />
(...) Eto, ova neprijateljska koalicija jednako misli da može sa srpskim<br />
narodom i njegovim vodjstvom da razgovara kao ranije, da ga opet<br />
modeliraju, da mu prema svojim zamislima modeliraju državu, i svest, i ljude,<br />
i sve to. Ne vide da je stvar prošla i da to više ne mogu da rade, odnosno, da<br />
uvek kad tako nešto pokušaju doći će do sukoba, doći će do krize. Ti političari,<br />
a veći deo njihj dolazi iz Slovenije i Hrvatske, tu nisu realni, oni jednako misle<br />
da mogu da sačuvaju svoj odlučujući i upravljački položaj kao do sada.<br />
(...) Zato nas i predstavljaju u svetu kao opasne, brkate, necivilizovane,<br />
bahate Balkance, koji hoće da zarate, da se svadjaju i ruše. Prikazivali su nas<br />
kako eksploatišemo Šiptare, Bakarić je govorio „kako im idemo u crijeva“.<br />
(Duga, broj 390, februar 1989)<br />
28<br />
Vukovarska tragedija <strong>1991</strong><br />
Mihalj Kertes, član Predsedništva Srbije: (...) Stranka koja zahteva<br />
„prisajedinjenje Hrvatske Evropi“ ruši Jugoslaviju i poziva na ustaški,<br />
bratoubilački rat. Onaj katolički sveštenik, koji apelovao za mir i bratstvo i<br />
jedinstvo Hrvata sa Srbima umalo što nije ubijen za govornicom. To je politika<br />
gospodina Tudjmana, bivšeg Titovog generala. Takva politika ne može u<br />
Evropu, čak ni u evropske ludnice. Mene je najviše strah političkih konvertita<br />
Lakše se sporazumeti sa jednim staljinistom tipa Vlade Dapčevića, nego s<br />
jednim političkim konvertitom, koji menja svoju kožu kao što pristojan čovek<br />
menja košulje!. (Duga, 3-16 februar 1989)<br />
Mart<br />
17. mart<br />
U Skupštini SFRJ izabrano novo Savezno izvršno veće, na čelu sa<br />
Antom Markovićem.<br />
Jun<br />
18. Jun<br />
Dr Mihajlo Marković, akademik:ʺDa bi se sprečilo blokiranje<br />
odlučivanja, trebalo bi princip jednoglasnosti zameniti pravilom da se odluke<br />
od bitnog značaja mogu zameniti sa određenom kvalifikovanom većinom.<br />
(NIN, 18. jun 1989, br2007, Jedan gradjanin jedan glas)<br />
Ivan Stambolić, predsednik predsedništva SR Srbije:<br />
ʺPrema tzv. Memorandumu srpskom narodu ne preostaje ništa drugo<br />
nego da ustaje na noge zato što ga tobože mrze braća, što je toboze uklet da<br />
bude gubitnik, što mu je rukovodstvo kompromisno. Proističe da je<br />
Jugoslavija njegova Golgota i na Kosovu i u Vojvodini i u Hrvatskoj, Bosni,<br />
svuda. Drugim rečima tzv. Memorandum izrazava nepoverenje prema<br />
jugoslovenskoj zajednici i istorijske interese ne vidi u bratstvu, slozi, saradnji i<br />
jedinstvu s ostalima....ʺ(Duga, vanredni broj, juni 1989, Je li Memorandum<br />
SANU In memoriam Jugoslaviji i Srbiji, Upotreba Jugoslavije, predgovor<br />
prvom štampanju Memoranduma, u Zagrebu, januara 1989)<br />
Zoran Sekulić, novinar:<br />
ʺ... Objavljivanje celovitog teksta Memoranduma (bez obzira na to što je<br />
taj tekst, nedovršen i u tezama za diskusiju, dospeo u javnost na krilima jedne,<br />
tadašnjem rukovodsstvu vrlo poželjne afere, a po scenarijima klasične<br />
29