Monografija - prvo izdanje - niska rezolucija
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Бар а Вен е ц и ја – Та мо где је да нас у Бе о гра ду ста ра<br />
цен трал на же ле знич ка ста ни ца и ода кле по чи ње Ка ра ђор ђева<br />
ули ца, у дру гој по ло ви ни XIX ве ка на ла зи ла се мо чва ра<br />
по зна та као Ба ра Ве не ци ја, а во да је на ди ра ла из обли жњег<br />
не ре гу ли са ног ко ри та ре ке Са ве. По ба ри, као у Ве не ци ји,<br />
пло ви ли су чам ци, а ве сла чи, исти на, ни су би ли баш гон до лије<br />
ри. Во да је не ста ла до но ше њем ве ли ких ко ли чи на зе мље са<br />
пе ри фе ри је, та мо где се да нас при во ди кра ју из град ња но ве<br />
цен трал не же ле знич ке ста ни це Про коп.<br />
Пал и л у л а – У Бе о гра ду за вре ме тур ске оку па ци је,<br />
због тро шних, ма хом, др ве них згра да, би ло је за бра ње но пуше<br />
ње. Тек ка да се на пу сти та зо на, та мо где се да нас укр штају<br />
Све то гор ска и Та ков ска ули ца, мо гла је да се за па ли лу ла.<br />
Та ко је на ста ло име оп шти не Па ли лу ла.<br />
Кр о м п и р – Пр ви кром пир у Ср би ју и Бе о град до нео је<br />
До си теј Об ра до виђ, 1811. го ди не. Пр ви де гу ста то ри, чла но ви<br />
Со вје та у Ка ра ђор ђе вој вла ди, ни су би ли на ро чи то оду ше вљени,<br />
ма да ни су то јав но по ка за ли пред пр вим уче ним чо ве ком<br />
у та да шњој Ср би ји.<br />
Јаг од и н а с уз а – Мла да чо ба ни ца Ја го да из гу би ла је<br />
ов це у пла ни ни Ко па о ник. Тра же ћи ста до гор ко је пла ка ла.<br />
На сва ком ме сту где је па ла су за из ни као је по је дан пла вича<br />
сти цвет. У на ро ду је по знат као Ја го ди на су за, а у на у ци<br />
то је ру но лист! На Ко па о ни ку ра сте 850 вр ста и под вр ста биља<br />
ка, а ме ђу њи ма 91 је ен дем ска. Нај ви ше их је у пре де лу<br />
Сре бр ни це и Јар ма, на про сто ру Ме до ђе. Ру но лист је рет ка<br />
ен дем ска биљ ка у европ ским пла ни на ма. Ње гов цвет је знак<br />
пла ни нар ског по кре та.<br />
Руч а к з а ц а р а – У го ди ни 1336, јед ног за пла ни ну<br />
то плог да на, ав гу ста ме се ца, цар Ду шан бо ра вио је са сви том<br />
на Ко па о ни ку. За ру чак су до ма ћи ни на тр пе зу из не ли – јагње<br />
ти ну са ра жња, све же тре шње из Јо ша нич ке ба ње, гро жђе<br />
из Жу пе и хлад но ви но. Ду шан Сил ни се то ме ја ко за чу ди.<br />
Пла нин ци об ја сни ше да се ов це ка сно јаг ње због ду ге зи ме,<br />
тре шње ка сно сти жу због хлад но ће, да је гро жђе у сун ча ној<br />
Жу пи не што по ра ни ло, а за хлад но ви но на Ко па о ни ку и у авгу<br />
сту има сне га.<br />
Te r a z i j e Sq u a r e – The stone fountain of Belgrade’s<br />
Terazije Square, located in front of the Moscow Hotel, is one of the<br />
oldest monuments in the narrow centre of the city and was built in<br />
1860 by master France Lorraine. Then, in 1911 the drinking fountain<br />
was moved to Topčider. It was placed again back in front of the<br />
Moscow Hotel in the middle of the second half of the 20 th century.<br />
Th e Ho r s e s – The bronze figures of horses in front of the<br />
main entrance of the National Parliament of Serbia and Montenegro<br />
were sculpted by Toma Rosandić, with the dancing composition<br />
taking its theme from a verse of the folk song “The Black Horses<br />
Were Dancing”. There is a joke about them: “It is a hard task to<br />
push a horse into the Assembly, but it is harder to pull one out”.<br />
Th e Ve n i c e Sw a m p – On the site where now stands<br />
Belgrade’s old central railway station, at the beginning of<br />
Karađorđeva Street, once existed a swamp that during the second<br />
half of the 19th century came to be known as the Venice Swamp.<br />
The water was coming from a nearby unregulated riverbed of the<br />
Sava River. Across from the swamp, like in Venice, boats were<br />
sailing but rowers, truly speaking, were not like the Venetian gondoliers.<br />
The water disappeared after an immense quantity of sand<br />
was brought from the suburb where now the building of the new<br />
central railway station called Prokop is almost finished.<br />
Pa l i l u l a – During Turkish rule in Belgrade, smoking<br />
was banned because it was a danger to the many edifices built<br />
entirely of wood. Only after one passed the zone where Takovska<br />
and Svetogorska streets intersect, was it possible to light a pipe.<br />
Thus the municipality of Palilula took its name from the Serbian<br />
words meaning ‘to light a pipe’.<br />
Po t a t o – The first potato was brought to Serbia by<br />
Dositej Obradović in 1811. The first eaters of these potatoes,<br />
which included the members of the Council in Karađorđe’s government,<br />
were not especially excited, but they did not show it<br />
publicly in front of the first educated man in Serbia.<br />
Ja g o d a ’s Te a r – A young shepherdess Jagoda lost her<br />
sheep on Mt. Kopaonik. Looking for her flock she was bitterly<br />
crying. On every spot where her tear had dropped a bluish flower<br />
sprouted. The folk name of the flower is Jagoda’s tear, with sci<br />
303