Monografija - prvo izdanje - niska rezolucija
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Наивна уметност српских самоуких сликара,<br />
била је шездесетих година препозната као<br />
светски ликовни правац, доказујући да једини<br />
пут као универзалном води преко локалног<br />
In the 1960’s, self-taught Serbian painters<br />
became known in the movement of Naïve Art<br />
and were recognised throughout the world,<br />
proving that the universal must pass through the local<br />
BOSONOGI U DU[I<br />
ESSENTIALLY BAREFOOT<br />
ај ве ћи је не мир ра та ра”, на пи са ла је јед ном Иси до ра Се<br />
лић. И та рече ни ца мо жда ни кад не би би ла схва ће на,<br />
„Нку<br />
да се у дру гој по ло ви ни два де се тог сто ле ћа ни је, на свет ској<br />
ли ков ној сце ни до го ди ло оно што је на зва но „ју госло<br />
вен ским бу мом” – про дор у свет ске елит не га лери<br />
је мно гих не шко ло ва них сли ка ра и ва ја ра-ама те ра<br />
са на ших про сто ра, чи је су аутен тич ни, „ни чим иза вани”<br />
ства ра лач ки им пул си, са свим ван то ко ва ак туел них<br />
ли ков них обра за ца – об ја шња ва ни со ци о ло шки (же љом<br />
све та да не ис црп ним из во ри ма на род ног опи ти ми зма и ведри<br />
не, убла жи де пре си ве не то но ве, ко ји су за хва ти ли инте<br />
лек ту ал це за пад ног дру штва су о че не са ужа си ма дру гог<br />
свет ског ра та, по страт ном де пре си јом и нарaстајућим сила<br />
ма по тро шач ког дру штва ко је се ја вља ло као „ре верс”<br />
пре о вла да ва ју ће ма те ри ја ли стич ке фи ло со фи је) али и<br />
естет ски (ли ков на умет ност у свом раз во ју све ви ше је<br />
гу би ла кон такт са жи во том, за пли ћу ћи се у ап стракт не,<br />
ин те лек ту ал не ше ме, док су на ши сли ка ри-ама те ри својим<br />
ко ло ри тур ним екс пло зи ја ма то чак исто ри је „вра ћа ли<br />
на по че так”, у бла же но до ба сли кар ске „на ив но сти”, кад<br />
су и нај ве ћи сли кар ски ге ни ји би ли са мо у ки и на ив ци)<br />
– и ју гона и ва по ста ла у све ту ли ков но сти „мо да про тив<br />
мо де”, ли ни ја от по ра про тив све ап сурд ни јих ин те лек туал<br />
них зах те ва, ко је је, пред про сеч ног љу би те ља сликар<br />
ства, по ста вљао „те рор ап страк ци је”.<br />
he greatest disquietude is that of ploughmen”, once wrote<br />
“TIsidora Sekulić. That phrase would have never been understood<br />
if in the second half of the 20 th century a “Yugoslav boom”<br />
hadn’t broken onto the world art scene – a breakthrough<br />
that hit the world’s elite galleries and brought with it many<br />
untrained painters and sculptors, amateurs from the region<br />
whose authentic and “unprovoked by anything” creative<br />
impulses transgressed contemporary art tendencies and<br />
patterns. In sociological terms this was explained as an<br />
effort to ease the depressive tones that seized western<br />
intellectuals following the horrors of WWII, the post-war<br />
depression and prevailing materialistic philosophy, and<br />
further, to replace the depression with an inexhaustible<br />
source of traditional folklore optimism and cheerfulness.<br />
Aesthetically it was explained that, through its<br />
development, art was losing contact with life, entangling<br />
itself in abstract intellectual schemes, while the amateurish<br />
painters, with their colourist explosions, turned the<br />
wheel of time back to the blissful age of “naivety” in painting,<br />
when even the greatest painting genius was actually<br />
self-taught and naïve. Thus the Yugo- naïve art became<br />
“fashion against fashion” in the art world, a line of resistance<br />
against the more and more absurd intellectual demands<br />
juxtaposing themselves in a “terror of abstraction”<br />
alongside the average lover of painting.<br />
271