Monografija - prvo izdanje - niska rezolucija
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Ђорђе Крстић: Иконостас цркве Светих Архистратига у Чуругу, 1896. године<br />
Đorđe Krstić: Iconostasis in the Church of the Holy Archangels in Čurug, 1896<br />
То ком пр вих два десет до три де сет го ди на XIX ве ка,<br />
умет ност и кул ту ра уоп ште код Ср ба у Вој во ди ни кре ну ли су<br />
круп ним ко ра ци ма на пред. Ар са Те о до ро вић ство рио је сли ку<br />
о умет ни ку као ва жном чи ни о цу у гра ђан ском дру штву, те су<br />
се, при род но, и оста ли умет ни ци угле да ли на ње га. Је дан од<br />
њих био је и сли кар Па вел Ђур ко вић, „Сла ве но-Сер бин из Карло<br />
ва ца и Сре ми је”. Ње го во пор трет ско де ло је да ле ко ве ће од<br />
оног ко је је ра дио за по тре бе ве ћих или ма њих цр кве них општи<br />
на. Од 1824. ње га сре ће мо у Ср би ји, где је на по зив кне за<br />
и го спо да ра Ми ло ша Обре но ви ћа пор тре ти сао ње га и ње го ву<br />
по ро ди цу, као и не ко ли ко углед них Ср ба у то вре ме (ре ци мо<br />
мла дог Ву ка Ка ра џи ћа). Пу то вао је мно го, а не где око 1830.<br />
од ла зи у Ру си ју, у Оде су, ода кле му се по том гу би сва ки траг.<br />
По оно ме што је оста ло са чу ва но од ње го вих ра до ва,<br />
за Ђур ко ви ћа као сли ка ра се мо же ре ћи да је у пра вом сми слу<br />
хро ни чар љу ди свог вре ме на и пр ви сли кар ко ји је оста вио<br />
ви ше сво јих де ла у тек осло бо ђе ној срп ској кне же ви ни. Најfrom<br />
the traditions of antique civilizations – Classicism as an art<br />
style spread outward, reaching the most distant, peripheral areas<br />
of western European cultural sphere, to which the Balkans<br />
belonged as well.<br />
If any century could be considered “a golden age” or the<br />
century of restoration for the Serbian people, then the 19 th century<br />
would be the best choice. To a farsighted Njegoš, this was<br />
clear even before the first half of the century, saying about it:<br />
“Let this century be the proudest of all centuries” (“Mountain<br />
Wreath”). Everything the Serbs were waiting for during more<br />
than three and a half centuries took place in 1804. Karađorđe<br />
and the First Serbian Uprising aroused loyalty and patriotism in<br />
the Serbs who lived across Sava and Danube rivers. It came at<br />
the time when the Serbian mind and spirit, cultivated during the<br />
18 th century among the Serbs in Vojvodina, should be engaged to<br />
serve the restoration of Serbia. The heroic, epic, even mythical<br />
as a form of the artistic expression or response to a long awaited<br />
243