Monografija - prvo izdanje - niska rezolucija
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Gra~anica<br />
Облици Грачанице имају у себи изразито антикла<br />
сицистичке вредности, које би се, мож да<br />
анахроно, смеле назвати романтичним. Сна жно исту<br />
рена у висину, богато рашчлањена и интензивно<br />
обојена црвено-белим контрастима опе ке и малтера<br />
на тамбурима кубета, Грачаница веома срећно сажи<br />
ма у себи супротне тенденције византијске и готске<br />
архитектуре; та симбиоза<br />
дело талентованог<br />
мај стора не своди се на механичко мешање хете роге<br />
них облика.<br />
У литерарно-естетским есејима о Грачаници<br />
обично се много користи промашено конструисани<br />
контраст између успеле спољашње и неуспеле<br />
унутрашње архитектуре. Процењивана и споља и<br />
из нутра истим мерилима, грачаничка архитектура<br />
открива се у целини као организам са сасвим од ређеном<br />
целовитошћу естетске концепције, која се<br />
подједнако изражава и у облицима спољашње архитектуре,<br />
и у просторима унутрашње архитектуре<br />
и у стилу фресака сликаних за ту архитектуру (...)<br />
Вертикализам унутрашњег простора ефектно<br />
је подвучен градацијом светлости, која расте<br />
у висину. Једном усмерена у висину, српска ће<br />
црквена архитектура од Грачанице до пред саму<br />
пропаст стално тежити на више, да храмови буду,<br />
као што се почетком XV века и речима де фини<br />
сало: ,,Светли же и висоци и небозрачни...на<br />
висоту светле...”<br />
Нова тежња ка монументалности испољава се<br />
у читавом систему грачаничке сликане декорације.<br />
Основна идеја по којој горње сцене садржински припадају<br />
небеским сферама, а доње земаљским вешто<br />
је изражена: две се супротности укрштају на високим<br />
зидовима грачаничке унутрашње ар хи тектуре, светлост,<br />
најјача у висинама, гаси се спу штајући се;<br />
по крет, најжешћи у приземном појасу фресака, посте<br />
пено се зауставља пењући се у висине. Немир<br />
земаљске таме и мир небеске светлости вешто је дочаран<br />
распоредом прозора, који су све чешћи и већи<br />
у горњим зонама.<br />
Светозар Радојчић<br />
Gra~anica<br />
Within the forms of Gračanica exist remarkably anticlassicist<br />
values, which could, perhaps with anachronism,<br />
be considered romantic. Strongly thrusting upwards,<br />
abundantly divided into sections and intensively coloured<br />
in red and white contrasts of bricks and stucco on the bases<br />
of domes, Gračanica successfully combines contrasting<br />
tendencies of the Byzantine and Gothic architectural styles.<br />
That symbiosis is the work of a talented master and it isn’t<br />
reduced to a mechanical mixture of heterogeneous forms.<br />
Literary-aesthetical essays about Gračanica very<br />
commonly progressed the misguided contrast between the<br />
successful exterior and unsuccessful interior architecture.<br />
Studied from the outside as well as from the inside following<br />
the same criteria, the architecture of Gračanica presents<br />
itself as an organism with completely distinct wholeness of<br />
the aesthetic conception. That idea is equally expressed in<br />
the forms of the exterior architecture, and in the spaces<br />
of the interior architecture and in the style of the frescos<br />
painted for that architecture (…)<br />
The verticality of the interior is effectively emphasised<br />
with the gradation of light that grows upwards. Once<br />
heading upwards, Serbian sacral architecture, starting with<br />
Gračanica and until the very end, would persistently strive<br />
upwards, which was best defined at the beginning of the<br />
15 th century: “ to build churches, light and tall and skyward…to<br />
praise the holy…”<br />
New aspiration to achieve monumentality is expressed<br />
in the entire system of the painted decoration of Gračanica.<br />
The fundamental idea, according to which the upper scenes<br />
belong with their content to the heavenly spheres, while<br />
the lower ones belong to the earth, is skilfully articulated:<br />
two contradictions intertwine on high walls of the interior<br />
architecture of Gračanica, the light that is most intense at<br />
the highest points fades toward lower parts; the movement<br />
is the most vigorous in the fresco cycles of the church’s<br />
lower areas and gradually, ascending to the higher zones,<br />
it dies away. Restlessness of the earth’s darkness and serenity<br />
of the heaven’s light is skilfully conjured up in the<br />
arrangement of windows that increase in size and number<br />
towards the upper areas.<br />
Svetozar Radojčić<br />
117