You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
K <br />
S V I T A N J E<br />
<strong>Revija</strong> za negovanje kulture zavedanja<br />
Kašeljska cesta 150 C<br />
1260 LJUBLJANA-POLJE<br />
Tel: 059 040 328, faks: (01) 549 01 55<br />
GLAVNA IN ODGOVORNA UREDNICA:<br />
Marina Nuvak<br />
STROKOVNI SODELAVCI:<br />
Fanči Perdih, Eva Zupan,,<br />
Aci Urbajs, Terezija Nikolčič,<br />
Brane Žilavec, Ivana Marolt,<br />
Luka Krušič in Ana Krušič-Kaplja<br />
SLIKOVNI MATERIAL:<br />
Žiga Vuk, Aci Urbajs, Ivana Marolt<br />
PRELOM IN OBLIKOVANJE:<br />
Žiga Vuk, zzigc.net<br />
NASLOVNICA:<br />
Joca Jamšek<br />
JEZIKOVNI PREGLED:<br />
Betka Jamnik<br />
Kazalo 2<br />
Uvodnik 3<br />
Skrb za naravo 4<br />
Upravljanje dinamike humusa v teku leta 4<br />
Biološko dinamično vinogradništvo 2. del 8<br />
Zdravo in okusno 10<br />
Skrb za naravo 13<br />
Zdravilne rastine 13<br />
Angelika 13<br />
Črna meta 13<br />
Bolezenski simptomi 14<br />
Širjenje obzorij 15<br />
Vprašanja o škodljivosti cepljenja 15<br />
Prehrana povzročitelj bolezni ali terapija 21<br />
TISK:<br />
Studio International d.o.o.<br />
Ljubeljska ulica 240<br />
1000 Ljubljana<br />
Dogajanje 24<br />
IZDAJATELJ IN ZALOŽNIK:<br />
PARSIVAL, zavod, Ljubljana<br />
direktorica Marina Nuvak<br />
Kašeljska cesta 150 C<br />
1260 Ljubljana-Polje<br />
Tel.: 059 040 328<br />
LETNA NAROČNINA: 12,52 EUR<br />
NAKLADA: 1200 izvodov<br />
PRILOGA:<br />
Waldorfske novice<br />
časopis Waldorfske šole Ljubljana<br />
Vse pravice zadržane. Ponatis celote ali<br />
posameznih delov je dovoljen le s pisnim<br />
dovoljenjem uredništva.<br />
ISSN 1854-1739<br />
Revijo SVITANJE lahko naročite:<br />
• na elektronskem naslovu<br />
revija.svitanje@gmail.com<br />
• ali z naročilnico, ki je objavljena v reviji.<br />
Letna naročnina je 12,52 EUR.<br />
POZOR<br />
Si želite da se revija SVITANJE<br />
obdrži na slovenskem tržišču?<br />
Menite, da bi lahko pri tem pomagali?<br />
Iščemo namreč nove sodelavce, ki bodo pomagali:<br />
- pridobivati sredstva iz javnih razpisov,<br />
- pridobivati oglaševalce in donatorje,<br />
- promovirati revijo v širšem slovenskem okolju.<br />
Javite se nam!
U <br />
U <br />
3<br />
Marina Nuvak<br />
glavna in odgovorna urednica<br />
Dragi prijatelji!<br />
Dobrodošli v naši zimski<br />
izdaji Svitanja. Ko pišem<br />
ta uvodnik, lahko skozi svoje okno opazujem<br />
pokrajino, ki jo je pobelil sneg. Tako nežno in tiho<br />
je prišel med nas in narahlo sedel na naše njive,<br />
travnike in hiše. Prekril je sivino in vse okoli nas je<br />
tako lepo belo. Pridružilo se mu je tudi sonce, ki<br />
se lesketa v drobnih snežinkah, in zdi se, da postaja<br />
naše tiho pričakovanje tako še bolj slovesno.<br />
Kako lepo je sedeti v toplem domu, polnem prijetnih<br />
predbožičnih vonjav, ter v krogu svojih domačih<br />
skozi okno opazovati, kako se drobne snežinke prav<br />
narahlo spuščajo na zemljo. Ali pa si navsezgodaj<br />
zjutraj nadeti svoja topla oblačila, se v tihem jutru<br />
podati na sprehod na bližnji hrib in uživati v pogledu<br />
na pobeljeno pokrajino, ki se spreminja v bleščečo<br />
ploskev, ko jo počasi osvetljujejo sončni žarki!<br />
A ta slika je v zadnjih desetletjih vse bolj redka.<br />
Spomnim se, da smo v mojem otroštvu takšno<br />
prijetno jutro dostikrat doživeli. In kolikokrat<br />
smo na Sveti večer k polnočnicam gazili po sveže<br />
zapadlem snegu! In kako smo pri tem otroci uživali!<br />
Takih prizorov je vse manj, zato smo lahko danes<br />
res srečni, da nas je obiskala zima, sicer en teden<br />
pred božičem, pa tudi dosti bolj skromno kot nekoč.<br />
Pa vendar, mati narava nam je letos spet naklonila<br />
veselje. In nekateri med nami lahko ob tem prizoru<br />
v spominu podoživimo tudi tiste davne zime iz<br />
našega otroštva.<br />
Takrat smo živeli brezskrbno otroštvo in se nismo<br />
prav nič zavedali, da v naši bližini živijo ljudje, ki jim<br />
taka zima prinese bolj težave, kot veselje. Že takrat so<br />
živeli med nami in tudi danes jih je precej, ki nimajo<br />
toplega doma, iz katerega bi se lahko navduševali<br />
nad to belo lepoto. Pa tudi takih je precej, ki tak dom<br />
sicer imajo, vendar so v njem čisto sami, nikogar<br />
ni, ki bi v tem evforičnem času, ki prihaja, ko bomo<br />
drug drugega obdarovali s skromnimi, pa tudi manj<br />
skromnimi darili, namenil nekaj malega tudi njim,<br />
pa čeprav le prijazno besedo.<br />
Nekdo bo rekel: "Kaj pa lahko kot posameznik<br />
naredim za to?"<br />
Res je, vsem osamljenim in zapuščenim en<br />
posameznik ne more pomagati. Pa vendar, vsakdo od<br />
nas se lahko v tem prazničnem času nekoliko obrne<br />
okoli sebe in pomisli na svojo osamljeno sosedo in<br />
ji nameni prijazno voščilo, ji morda od preobilice<br />
dobrot, ki bodo v tem času na naših mizah, in ki jih<br />
ne bomo mogli pojesti, odnese košček peciva, ki smo<br />
ga pripravili sami. Ali pa ji izreče prijazno voščilo.<br />
Sami pri sebi radi najdemo izgovor, da bomo morda<br />
s tem osebo prizadeli. Če si to res želimo narediti,<br />
gotovo najedemo tudi pravi način, da pri tem osebe<br />
ne prizadanemo. Kajti osamljena oseba je že tako<br />
prizadeta, lahko ji torej samo polepšamo dan.<br />
Mnogo je načinov, kako sočloveku polepšati dan.<br />
Vsakdo od nas lahko najde svojega. In v tem je čar tega<br />
dejanja. Zanj se mora človek najprej odločiti, potem<br />
pa o tem tudi razmisliti. In prav božični čas je čas, ko<br />
si lahko vzamemo trenutek za to 'aktivnost', ki si jo<br />
dandanes v preobilici zunanjih vtisov in aktivnosti,<br />
ki smo si jih zadali, že redko moremo privoščiti.<br />
V tem prazničnem času vam želim čim več miru in<br />
priložnosti za razmišljanje! Da stopite v novo leto<br />
morda za kanček bolj povezani med sabo, bogatejši<br />
za novo prijateljstvo ali znanstvo!<br />
Srečno!<br />
■ Patrick Vincent Berry
4<br />
S <br />
S <br />
Upravljanje dinamike<br />
humusa v teku leta<br />
Manfred Klett<br />
Ta horizont preide večinoma kar iznenada v kamenje<br />
– C horizont. Tako stopa v povezavo z glavo kmetijske<br />
individualnosti. Tu prevladuje predvsem vpliv zvezd<br />
stalnic. V rodovitnih tleh so ti trije členi, sicer v<br />
zametku, vzpostavili nekakšno samostojno sredino<br />
med tem, kar je zgoraj, in tem, kar je spodaj. Vsi trije<br />
členi določajo dinamiko presnove v tleh v teku leta. V<br />
horizontu humusa je ta dinamika najizrazitejša tam, kjer<br />
se dejavnost presnove trebuha kmetijstva premakne v<br />
snovne procese tal. To dinamiko lahko usmerjamo na<br />
tri načine:<br />
1. skozi obdelovanje zemlje,<br />
2. s kolobarjenjem,<br />
3. z gnojenjem.<br />
V nadaljevanju želim prikazati, kako je mogoče<br />
usmerjati dinamiko humusa z obdelovanjem zemlje.<br />
Še pred obdelavo teme bi rad omenil dve vprašanji.<br />
Prvo je, kako se kažejo tla kot dinamično-ritmični<br />
sistem v zasnovi tistega, kar je Rudolf Steiner<br />
imenoval individualnost kmetijstva. Drugo pa,<br />
kakšno funkcijo ima ogljik v humusu.<br />
Zdaj pa k prvemu vprašanju, k tlom. Pri pojmovanju<br />
kmetijske dejavnosti kot "neke vrste individualnosti"<br />
usmeri Rudolf Steiner pogled na navpično os zemljasonce<br />
na rastišču, kjer je tisto "nad zemljo" kot trebuh,<br />
torej presnovni pol individualnosti kmetijstva, in kjer<br />
je tisto "pod zemljo" kot glava, torej čutni pol. Med<br />
obema se razčlenjujejo tla, ki jih označi za prepono te<br />
individualnosti. Govoril je o na glavi stoječem človeku.<br />
To členitev moramo upoštevati, če želimo razumeti<br />
tla v biološko-dinamičnem načinu kot primerljiva<br />
človeški preponi. V našem zmernem pasu so tla še<br />
enkrat podoba individualnosti kmetijstva kot celote.<br />
Zgoraj najdemo humusno povrhnjico, ki že s svojo<br />
črno barvo in temnostjo kaže sorodnost z ogljikom.<br />
Pedološko se to imenuje A horizont. Torej se od zgoraj,<br />
od trebuha kmetijstva, iz prepone, tvori humus v globino<br />
in potem stoji s tem zgoraj v vzajemnem dinamičnem<br />
učinkovanju. V A horizontu imamo v bistvu opravka<br />
z delovanjem lune in zemlje. A horizont se počasi<br />
pretvarja v B horizont, ki je v biodinamiki nosilec<br />
gline, povezane z drobnim peskom in apnencem. Tu<br />
je v ospredju delovanje Sonca, ki je povezano z glino.<br />
Najprej se bom vrnil na drugo začetno vprašanje:<br />
Kakšno funkcijo opravlja ogljik v humusu? Ogljik se<br />
nahaja v samem jedru humusa, v trajnem humusu.<br />
Stoji v podobnem odnosu do svojih štirih bratov<br />
(kisika, dušika, vodika in žvepla) kot v beljakovinah.<br />
Humus je torej soroden beljakovinam, le kompozicija<br />
teh elementov je malce drugačna. Kako pride ogljik<br />
do črnega humusa? Izhodišče je mrtvi končni produkt<br />
vsakega organskega izgorevanja oz. izdihovanja tal,<br />
živali in človeka. To je CO2. V CO2 je ogljik zaprt vase,<br />
vezan na zemljo in brez moči, da bi lahko pokazal svoje<br />
edinstvene lastnosti. Je nedejaven, mrtev in v pravem<br />
pomenu na koncu svojih moči. Iz tega stanja se lahko<br />
osvobodi le s pomočjo rastlin, ki so bile osvetljene<br />
s sončno svetlobo. Rastline vdihnejo CO2 v reže, ki<br />
jih imajo na spodnji strani listov. Tu se v osvetljenem<br />
klorofilu zgodi čudež vstajenja ogljika in kisika:<br />
preporod.<br />
Z močjo živega oz. z življenjsko (etrsko) močjo bosta<br />
kisik in ogljik ločena ali bolje rečeno odtrgana drug<br />
od drugega ter dvignjena v stanje višje potencialnosti.<br />
Kisik, ki ga rastline izdihnejo, je povezan z življenjem.<br />
Vzdržuje življenje v tleh, kot tudi v živalih in v človeku.<br />
Ogljik pa je vsemogočni oblikovalec. Sedaj se lahko<br />
skozi oblikovanje rastlin pokaže "svetovni duh". Oblika<br />
rastlin je ustvarjalen svetovni duh, ki se pokaže s<br />
pomočjo ogljika. Rastlina se čutni zaznavi prikaže kot<br />
slika. Ta slika je slika duhovno ustvarjajočega načela, ki<br />
ga fitopatologi imenujejo bitje oz. tipus. Temu se seveda<br />
pridružijo seveda še zunanji pogoji součinkovanja<br />
zemlje, vode, zraka in toplote, ki spremenijo ta razodeti<br />
pojav. Ogljik je odgovoren za to, da se duh sploh pojavi<br />
v tej zemeljski obliki. V tej obliki se strdi, premine in se<br />
v njo ujame.
5<br />
<br />
<br />
Dokler rastlina raste, oblikuje ogljik ideje vesolja s<br />
pomočjo svojih bratov kisika, dušika in žvepla, ki se v<br />
sončni svetlobi prelivajo v sokovih navzgor in navzdol.<br />
Te ideje so tiste, ki združijo snovi iz ogljika v ogljikove<br />
hidrate (sladkor, škrob, celuloza) in v beljakovine,<br />
encime ter maščobe. Živo bitje teh idej daje ogljiku<br />
sile, skozi katere lahko ta v fizičnem svetu postane<br />
veliki skladatelj, ki razporeja snovi. Tako kot v glasbi<br />
intervali povezujejo posamezne tone v slišno skladbo,<br />
tako delujejo vesoljne ideje skozi ogljik. Njihove sile v<br />
intervalih ustrezno povežejo harmonijo sfer s snovjo<br />
za to določeno zgradbo. Vesolje piše v ogljik glasbo in<br />
ta se preobraža ter s pomočjo kisika, dušika, vodika in<br />
žvepla v snovi ustvarja zaporedje zvokov.<br />
Ko se rastlina popolnoma razvije do cveta in odmre,<br />
se ta snovna kompozicija v korenini, steblu, listu in<br />
cvetu sprva ohrani. Pade na tla in se vrne kot oblika<br />
obstoječega, splošno rastlinskega nazaj na zemljo, le<br />
seme, ki je prešlo semenski kaos, nosi v sebi sile obnove.<br />
Ko pade rastlinska oblika nazaj iz trebuha kmetijske<br />
individualnosti k zemlji, se začne proces razgradnje<br />
humusa. Po tem obstoječem samorazkroju, ki se vidi v<br />
odmiranju listov, ki se razbarvajo, se v vlažno toplem<br />
okolju tal začne hitra poselitev z mikrobi, zlasti z<br />
bakterijami, ki jim sledijo žarkaste plesni, plesni in druge<br />
živali v tleh, ki razgradijo in razdrobijo kompozicijo<br />
rastline, ki je nastala na sončni svetlobi. V tej fazi<br />
lahko z vso pravico govorimo o rastlinskih ostankih<br />
kot o hranilnem humusu. Ta postopek razkroja se<br />
dogaja heterotrofno. Živa bitja v tleh, vse to neskončno<br />
število bakterij živi v temi tal od snovi, ki se je zgradila<br />
nad zemljo pod direktnim vplivom sonca, torej tudi<br />
autotrofno. Lahko postavimo abstraktno formulo in<br />
rečemo, da te živali črpajo energijo za svoje življenje iz<br />
rastlinske snovi.<br />
Toda ta formula skrije neskončno kompleksnost<br />
dogajanja, ki je konec koncev začetek tvorbe humusa.<br />
Postopek razgradnje sprošča snovi, npr. nitrate, ki so<br />
končni produkt mineralizacije, ali pa npr. CO2, ki ga<br />
tla izdihujejo. Sprošča pa tudi kompozicijske sile, ki<br />
imajo posebne lastnosti, ki ustrezajo rastlinam, ki so<br />
ta rodovitni humus podarile. Kaj se zgodi z njimi?<br />
Lahko uhajajo kot toplota ali pa še pospešijo razkroj s<br />
povečanjem števila bakterij. Te sile, delovanje vesoljnih<br />
idej, se lahko vidi še v neki drugi pomembni vlogi.<br />
So namreč tiste, ki iz organskega še enkrat oblikujejo<br />
ogljik. Tokrat v delovanju brez svetlobe. V temi zemlje<br />
ponovno prebudijo velikega oblikovalca, ki s svojimi<br />
brati oblikuje novo zgradbo. Nastajajo huminske<br />
kisline in skozi njih polimerizacija huminske snovi,<br />
kar je osnovna sestavina trajnega humusa. V trajnem<br />
humusu je vseh pet bratov spet skupaj, toda na<br />
drugačen način. Zbrani so v univerzalni zgradbi,<br />
v katero je vtisnjena celotna ideja in potencial sil<br />
izvorne rastline. Ta potencial sil se je v času rasti<br />
rastline vgradil v ogljikovo ogrodje rastline kot izraz<br />
delujočega sončnega leta. V tem oziru lahko rečemo,<br />
da humus ni enak humusu. Je sicer nekaj splošnega,<br />
ampak se določa po svojem izvoru. Prav tako kot<br />
lahko govorimo o ajdovem in regratovem medu ali o<br />
medu navadne ogrščice, lahko označimo tudi humus<br />
kot ajdov, regratov ali pa kot humus ogrščice.<br />
Ogljik v trajnem humusu ohranja sliko splošno<br />
rastlinskega iz prejšnjega leta in jo prenaša v naslednje<br />
leto. Zaradi te lastnosti ogljika, ki ohranja duha v<br />
humusu, se lahko trajni humus označi kot spomin<br />
zemlje, kot tisto vsesplošno, prarastlinsko. To je tisto, s<br />
čimer je vsaka rastlina v sorodu.
6<br />
s k r b z a<br />
Iz tega humusa potem, s spominom na preteklost, zraste<br />
v svojo obliko. Črni trajni humus je spremenjen v zemljo,<br />
zrel, stalen in je kot seme, seme splošnorastlinskega.<br />
Verjetno so ga zato, ker ga oplodi posamezno vesoljno<br />
seme, alkimisti nekoč poimenovali univerzalno seme.<br />
Od tu izvira v nemško govorečem območju tudi izraz<br />
"Muerboden", "materina tla", ki označuje humus. Ta<br />
humus kot celota je univerzalno seme. Ogljik, ki se<br />
nahaja v humusu, prinaša na zemljo duhovnost, ki jo<br />
povzroči luna, in to duhovnost iz preteklosti prenaša<br />
v prihodnost.<br />
Iz zgoraj povedanega lahko obravnavamo dinamiko<br />
humusa v teku leta. Na eni strani je podvržena strogemu<br />
ritmu, ker je tako tesno povezana z nastajanjem in<br />
minevanjem rastlinskega sveta. Na drugi strani pa<br />
je povezana s trajanjem, ki izvira iz tesne povezave z<br />
minerali gline oz. s koloidi gline.<br />
Poglejmo si najprej zimski proces. Humus je ves v<br />
svojem semenskem stanju, zunanje življenje v tleh je<br />
zamrlo, mikrobi so prešli v trajno obliko, žuželke v<br />
tleh so izvalile svoja jajčece in deževniki so se zavlekli<br />
v najbolj globoke, nezmrznjene dele zemlje. Vladajo<br />
čisto fizični procesi, ki vse podredijo ločevanju. Zemlja<br />
in voda sta ločeni od zraka in toplote. Pore, ki so bile<br />
prej polne segretega zraka, so sedaj napolnjene z vodo.<br />
Zemljo prežemajo sile, ki kristalizirajo, strjujejo in<br />
stiskajo v stanja kristalne čistosti. Zunanja slika tega je<br />
kristaliziran sneg, v povrhnjici se dogaja čisto fizično<br />
dogajanje, ko pokanje zaradi ledu ustvari zrahljano<br />
odtajano zemljo. To fizično stanje traja dokler prvi<br />
spomladanski žarki ne ogrejejo tal.<br />
Vlaga v tleh iz odtajanih plasti zemlje izhlapi, zrak in<br />
toplota se vpijeta v pore, življenje mikrobov se zbudi in<br />
iz jajčec se izležejo ličinke. Preden se obrneš naokrog,<br />
mrgoli hroščev, kolobarnikov idr. Prva semena plevelov<br />
kalijo in bakterije gradijo svoje kolonije v grudah in tako<br />
z oživljanjem uravnovešajo še nestabilna tla. Če bi to<br />
idealno stanje nastopilo vsako leto, bi bilo pol letine že<br />
dobljene. Vendar ponavadi iz zrahljane odtajane zemlje<br />
ob prvem nalivu nastane blato. To prehodno stanje, ki<br />
traja (v naših geografskih širinah) od februarja pa vsaj<br />
do marca in prodira v globino, pripravlja tla za setev.<br />
Tla takrat z eksplozijo neskončne količine mikrobov<br />
živijo v pričakovanju takšnega nasada, ki je bil do sedaj<br />
vodilen. Ta trenutek je pri setvi ovsa prisoten približno<br />
sredi marca, potem ko smo prostor za setev pobranali<br />
z rahljalnikom. Takšno površinsko obdelovanje le nekaj<br />
centimetrov prepreči preveliko izsušitev tal, naredi pa<br />
velike pore, da v tla prodreta zrak in toplota, kar v tleh<br />
ponovno prebudi življenje. Potem sledi setev, to je tisti<br />
trenutek, ko je v prejšnjih časih kmet tu in tam snel<br />
klobuk z glave, pokleknil k robu polja in izrekel molitev,<br />
preden je v dostojanstvenem zagonu posejal. To je ravno<br />
trenutek, ko se posamezno seme združi s humusnimi<br />
tlemi, z materjo zemljo, z univerzalnim semenom.<br />
Danes se to dela s stroji na kolikor mogoče učinkovit<br />
način, vsaj kar se zunanjega poteka tiče. Individualno<br />
seme sedaj vsrka vlago, se napne in kmalu se pojavi<br />
kalček, spredaj pa koreničica, ki se spusti navpično v<br />
globino zemlje. Sledi ji klični list, ki raste navzgor proti<br />
svetlobi, zraku in toploti.<br />
Pri tem procesu kaljenja, vse tja do oblikovanja prvih<br />
zelenih listov in prvih koreninskih laskov na korenini,<br />
se kaleča rastlina ovsa prehranjuje iz endosperma,<br />
tj. hranilnega tkiva semena. Ta vir se pri oblikovanju<br />
kalčka iztroši. Kaj pa potem? Katero hranilno tkivo<br />
mora sedaj pomagati, da ta rastlina ovsa zraste, se<br />
razraste in vzcveti? To je hranilno tkivo univerzalnega<br />
semena – humusa. Univerzalno seme mora sedaj tudi<br />
samo vzkliti. Ta proces kaljenja je razgradnja humusa<br />
vse tja do mineralizacije. Začne se že s prvimi toplimi<br />
dnevi, sedaj pa naš rastoči oves prevzame pobudo nad<br />
kalitvijo humusa. To je zelo subtilno dogajanje, ki se<br />
dogaja na skritem, v temi tal. Poznamo vse te primere,<br />
ko rastlina izloči, ne le nek del presnovljenih snovi,<br />
ampak kar celoten svoj metabolizem skozi koreninske<br />
laske v zemljo. Svojo življenjsko organizacijo na tak<br />
način razširi v zemljo, da koreninski laski zrastejo<br />
skupaj z mineralnimi deli v tleh, se združijo s koloidi<br />
gline, tako da se stroge meje med korenino in zemljo<br />
sploh ne da več postaviti. S svojo razširitvijo v tla se<br />
zaradi mikrobov zgradi rizosfera, katere posledica je<br />
ekzogena simbioza z bakterijami in glivami.
n a r a v o<br />
7<br />
Še posebej plesen je tista, ki s širjenjem svojih hif naprej<br />
v tla dela prostor za razširjeno koreninsko rast in<br />
dejavnost.<br />
Skozi dejavnost korenin nadzoruje rastlina ovsa<br />
bakterijsko življenje, vzklitje humusa oz. razgradnjo<br />
humusa do mineralizacije, kar dela v svojo korist, vse<br />
dokler ne zraste. To dogajanje je življenjski proces,<br />
ki se začenja pri razkroju humusa, vodi pa ga višja<br />
narava rastline. Spomladi iz splošno rastlinskega<br />
poteče eterizacija tal, sprostitev življenja. Hkrati v tem<br />
razkroju humusa nastanejo mrtve soli, ki jih vsrkajo<br />
rastline kot odgovor na življenjski oz. celo čutni proces,<br />
ki ga izvajajo. Koreninski laski so hkrati življenjski in<br />
čutni organ. Spodbujajo proces presnove v okolje,<br />
katere rezultat so v vodi raztopljene soli, ki jih s čutno<br />
dejavnostjo sprejmejo vase. Mimogrede naj omenimo,<br />
da bi lahko rekli za gnojilo, da ima, poleg tega da oživlja<br />
zemljo, tudi čutno zmožnost krepitve korenin.<br />
Od zgoraj navzdol se kot mejna plast presnovnemu<br />
polu v dnevno nočnem ritmu vdihavanja in izdihavanja<br />
tvorijo vlažnost, zrak in toplota. Godna zemlja je<br />
sestavljena iz živih sestavljenih grud, v glavnem pa<br />
iz iztrebkov živali, ki so v tleh. Ta del tal se imenuje<br />
koprogeni sloj. V senci rastlin se godna zemlja poglablja<br />
in ohranja. Pri žitih pa v toku dolgega procesa zorenja<br />
in venenja slame godna zemlja izgine. Na koncu tega<br />
procesa žito v fazi zorenja vsrka kremenčevo kislino<br />
v njeni koloidni obliki. Ta velja v zemeljski evoluciji<br />
za nekakšnega predhodnika ogljika. Koloidna<br />
kremenčeva kislina se dviguje navzgor v steblo, liste,<br />
klas, pleva in reso. Gre skozi vse ogljikovo ogrodje<br />
in se nalaga čisto na obrobju, kjer daje lesk slami in ji<br />
omogoča, da je prožna v vetru in drugem vremenu.<br />
Pri tem se godna zemlja osiromaši, ker v resnici podeli<br />
svojo notranjo prožnost in voljnost. Iz tega vidika se<br />
moramo zavedati pomembnosti vračanja slame in z njo<br />
kremenčeve kisline s hlevskim gnojem nazaj zemlji.<br />
Spomladi nastopi kaljenje univerzalnega semena, tj.<br />
razkroj humusa. Ob tem se sprošča plin CO2, ki se<br />
kopiči v zraku pri tleh. Ponavadi se zadržuje pri tleh,<br />
ker je težji od zraka. Lahko pa se v vodi v tleh raztopi v<br />
ogljikovo kislino, zaradi katere pride do vedno večjega<br />
mineralnega preperevanja. Spomladi je treba poskrbeti<br />
za to, da CO2 lahko uhaja, saj deluje na svet mikrobov<br />
in na korenine kot strup, če je presežena določena<br />
koncentracija. Na drugi strani pa sta flora in favna tal<br />
odvisni od kisika. Tla dihajo, tako kot žival ali človek.<br />
Spomladi je bistvena naloga obdelovanja tal podpirati<br />
dihanje tal in s tem razgradnjo humusa. Česalo, motika<br />
in lahka brana so priprave, s katerimi, poleg morebitnega<br />
zatiranja plevela, rahljamo skorjo zemlje, da ohranjamo<br />
tla odprta. Veter, ki piha po njivah, izžame iz tal CO2, ki<br />
je tam ostal. Vsaka spomladanska ploha zapira pore tal.<br />
Zemljo moramo hitro prečesati ali obdelati z motiko,<br />
dokler to nasad še dopušča. Pri žitih je to do prvih<br />
poganjkov, pri okopavinah in poljščinah pa do časa, ko<br />
se jih ogrinja.<br />
Spomladansko obdelovanje zemlje naj bi izkoreninilo<br />
kaljenje plevela. Hkrati naj bi aktiviralo razpad<br />
humusa in z njim dihanje tal. Prosti CO2 ostane v veliki<br />
meri v zračni plasti ob tleh in ga v času rasti rastline<br />
spet vdihajo. Spomladansko obdelovanje tal, kot je<br />
drobljenje tal, ohranjanje vode in rahljanje skorje, želim<br />
poimenovati "obdelovanje povrhnjice".<br />
Obdelovanje povrhnjice, ki ga izvršujemo spomladi<br />
oz. pri okopavinah in poljščinah do zgodnjega poletja,<br />
pospešuje tvorbo godnih tal, ki se potem v senci rastja<br />
stabilizirajo.<br />
Obsežna izsušitev površine tal poleti v juliju in avgustu<br />
je eden izmed povodov za takojšnjo preobrnitev oz.<br />
obdelavo strnišča po žetvi. Pred žetvijo se lahko te<br />
obdelave za izboljšanja tal izvedejo 10-14 dni prej. Zrelo<br />
žito se požanje, zloži v kope in med kopami se strnišče<br />
obdela z krožno brano, kar pomeni, da se ga povsem<br />
preobrne. Tukaj, na višku poletja, se izkaže umetnost<br />
poljedelstva, kajti nikoli se ne da dovolj zgodaj vpeljati<br />
tistih talnih procesov, na katere se navezuje dinamika<br />
humusa. V dobro delujočih tleh seže koprogeni sloj,<br />
ki se je izgradil v zgodnji pomladi, do 8 cm v globino.<br />
Zato sedaj nastopajoče obdelave tal ne smejo segati<br />
globlje od 8 cm, že zaradi tega, da se zmanjša izguba<br />
vlage. <br />
prevedla Eva Zupan
s k r b z a<br />
Biološko dinamično<br />
vinogradništvo 2. del<br />
Aci Urbajs<br />
Škropiva<br />
Da razumemo škropiva in pripravke po biološko<br />
dinamični metodi, je zelo pripravna naslednja<br />
slika.<br />
Predstavlja misli R.Steinerja, ki je razdelil naravo<br />
na štiri kraljestva. Vsako kraljestvo ima svojo<br />
značilnost, karakter. Vsako od njih se naslanja na<br />
drugega. Le vsi med seboj povezani smo Narava.<br />
Človek na vrhu piramide s svojo modrostjo išče<br />
sožitje med njimi, skrbi za prepletenost, za rast,<br />
tako duhovno kot tudi materialno - z urejenimi<br />
kmetijami, ki nam poleg zadovoljstva dajejo tudi<br />
hrano.<br />
Pozimi vinograd in vinogradnik spita, nabirata<br />
moči za ponovno rojstvo, ki se simbolično začne<br />
pomladi, okoli velike noči. V zemlji vseeno<br />
potekajo določeni procesi. Zemlja se v zimskem<br />
v času, imenovanem tudi čas kristalizacije,<br />
obnavlja in nabira energijo. V tem času, če tla niso<br />
pregloboko zmrznjena, škropimo s pripravkom<br />
po Mariji Thun. Pomladi, ko mraz in led preženejo<br />
topli vetrovi, pa s pripravkom "gnojem iz roga"<br />
spodbudimo začetek izdiha zemlje.<br />
Tudi vinogradnik oz. kmet ima v tem času, času<br />
dolgih večerov, možnost, da se zamisli nad svojimi<br />
dejanji, opravili in snuje načrte za prihodnost. Torej<br />
je sedaj pravi čas, da se kaj več pogovorimo o zaščiti<br />
vinske trte. Veliko ljudi, ki me obiskujejo, želijo<br />
hiter odgovor na vprašanje, s čim se škropi v biodinamičnem<br />
gospodarjenju. Skušam razložiti, da<br />
ne gre samo za ukrep, temveč za iskanje vzrokov,<br />
razmišljanje o njih in iskanje poti za razumevanju<br />
vsega živega, torej gre za način življenja. Vsak<br />
človek ima svojo pot. Nekdo je na začetku, drugi<br />
pa je prišel z ugotovitvami in znanjem že daleč. V<br />
biodinamiki ne obstaja shema, kako škropiti, temveč<br />
je metoda odvisna od vsakega posameznika.<br />
Za mineralno kraljestvo je značilno le fizično telo.<br />
Mineralni pripravki za škropljenje so različne<br />
kamnine in minerali, povečini le zmleti. Sem<br />
spadajo različne kamene moke, bazaltni peski,<br />
gline bentoniti ter tudi žveplo in baker kot naravna<br />
elementa. Gline in pesek sta bogata s silicijem.<br />
Silicij pa je osnovi element izgrajevanja in trdnosti<br />
rastlin. S temi pripravki spodbudimo, da so rastline<br />
odpornejše, jih spodbudimo, da izgradijo debelejše,<br />
močnejše celice, da kalilni potencial gliv ne prodre<br />
v zelene dele rastlin. Škropiva, ki ne zadenejo trte<br />
in padejo na tla, so spodbujevalci življenja, so torej<br />
naravno gnojilo.<br />
V tej fazi se ne borimo neposredno proti glivičnim<br />
boleznim, saj imajo tudi glive pomembno nalogo v<br />
naravi: razgradnjo zelenih delov rastlin v humus.<br />
Torej pretvorbe rastlinskega v mineralno kraljestvo.<br />
Le v zemlji morajo ostati, kjer je njihovo kraljestvo.<br />
Če glive napadejo zelene dele, torej nismo bili<br />
uspešni, nam ostaneta na razpolago baker in<br />
žveplo. Baker in žveplo razkužujeta (neposredno<br />
ubijata glive) in ostanki, ki padejo na zemljo, imajo<br />
prav takšen naboj. Torej siromašijo življenje v njej.<br />
Zato obstajajo pravila, koliko bakra in žvepla lahko<br />
letno vnesemo v zemljo: po biološko-dinamičnih<br />
standardih 3 kg Cu na ha v enem letu, pri žveplu pa<br />
koncentracija ne sme biti večja kot 0,2 %. Prav tako<br />
sta baker in žveplo mikro elementa, pomembna za<br />
rast in razvoj rastlin. Če pa uporabimo še biološko<br />
dinamični pripravek (po Mariji Thun), izničimo<br />
naboj bakra in žvepla, harmoniziramo življenje v<br />
zemlji. Humus v zemlji je kot zaščitni plašč pred<br />
boleznimi.<br />
8
n a r a v o<br />
9<br />
V drugem, višjem kraljestvu so rastline. Imajo<br />
že svoje eterično telo. V njih se nahajajo energije<br />
kaljenja, rasti in zorenja. Poslanstvo rastlin je<br />
prehranjevanje živali in človeka. Ljudje smo v<br />
milijonih let svojega sobivanja na planetu Zemlja<br />
izbrali skupino zdravilnih rastlin. Te ne zdravijo<br />
samo človeka ali živali, temveč si z njimi pomagamo<br />
tudi pri boleznih rastlin. So v istem kraljestvu.<br />
Droge, kot so rman, kamilica, kopriva, regrat,<br />
hrastovo lubje in baldrijan so osnova biološkodinamičnega<br />
gospodarjenja. Tudi vse zeli, ki imajo<br />
antiseptični učinek, so dobrodošle. Materina dušica,<br />
žajbelj, lubje vrbe, preslica … so dobrodošle zeli iz<br />
ljudske lekarne. Pomembno je, da so zeli nabrane<br />
v vinogradu in njeni bližini ob pravi konstalaciji.<br />
Saj gre tudi za prenos energij, ki se v tem prostoru<br />
nahajajo.<br />
V to kraljestvo spadajo tudi rastline iz morja – alge.<br />
Poznamo več vrst: rdeče, zelene, rjave... S sabo<br />
nosijo informacijo iz kraja, iz katerega prihajajo - o<br />
temi, mrazu in vlagi.<br />
Ko z njimi poškropimo trto, ji damo impulz, naj<br />
se obrani teh vplivov. Rastlina izgrajujejo celično<br />
zgradbo, kot da bo vesoljni potop, mraz in vlaga<br />
torej. Rezultati so spodbudni, tako da zmanjšujejo<br />
uporabo bakra.<br />
Pred uporabo pa tudi poskusim. Če je dober za<br />
mene, bo tudi za trto.<br />
Tretje kraljestvo - živalstvo je razvitejše od<br />
rastlinskega sveta. Živali imajo svojo astralnost,<br />
torej živali izražajo veselje, pripadnost, karakter. Iz<br />
živalskega kraljestva so za zaščito pred boleznijo<br />
uporablja kravje mleko, propolis, različne bakterije,<br />
ki se hranijo z glivami. Razvoj vsako leto prinaša<br />
nova spoznanja.<br />
Četrto kraljestvo - ljudje razpolagajo s svojim egom,<br />
jazom, s svojo zavestjo, prepričanjem v dobro. Smo<br />
krona carstev in zato imamo odgovornost, da<br />
ostala kraljestva razvijamo ljubeče. Biodinamični<br />
pripravki, čaji, kamnine, alge… so vez med vsemi<br />
štirimi kraljestvi. Povezava z mineralnim je prst,<br />
zemlja, v kateri pripravki, ki so iz rož, kravjaka<br />
in kamene strele, zorijo. Živalske ovojnice in rogovi<br />
prepletajo živali in ljudi, ki te pripravke izdelujemo.<br />
Ta prepletenost zagotavlja nov red, ki se prenaša<br />
v kompost ali škropivo, ki ga pripravljamo.<br />
Homeopatski pristop in dinamiziranje škropiv v<br />
lesenem sodu z vrbovo metlo(20 minut) pa odpira<br />
pot energijam, ki se preko naših misli, zavesti in<br />
podzavesti zlivajo v prostor.<br />
Uporabljamo tudi rastlinska mila iz kokosa, izvlečke<br />
iz pečk indijskega drevesa neem ter grenivk,<br />
komarčka in še bi lahko našteval. Precej je odvisno<br />
od vsakega posameznika, koliko<br />
pozna ljudske modrosti.<br />
Čaj iz drog je najbolj pogosta oblika prenosa<br />
zdravilnih učinkov. Čaj razredčim z vodo, mu<br />
dodam še kakšno prvino iz mineralnega ali<br />
živalskega sveta.<br />
Beseda kompost izhaja iz besede komponiranje,<br />
skladanje. Torej od nas je odvisno, kako bomo<br />
združevali kamnine, čaje, izvlečke alg, propolis ,<br />
da bo iz našega dela nastala skladba in bo v jeseni<br />
prinesla veselje v vinograd. Veselje in ljubezen<br />
sta najvišji energiji, ki dajeta zadnji pečat našemu<br />
delu, poslanstvu, in ko kupec reče "da čutijo v vinu<br />
energijo sonca", je ves trud poplačan.<br />
In veselje in sreča se spet preneseta v vinograd.
10<br />
s k r b z a<br />
Zdravo in okusno<br />
gospa Ivana<br />
Rakitna, <strong>2007</strong><br />
Ivan Babnik iz Bizovika se je pred nekaj leti začel<br />
ukvarjati z biodinamiko. Sedaj ima zavidanja<br />
vreden sadovnjak, v katerem ne uporablja<br />
umetnih in okolju škodljivih snovi. Drevesa so<br />
polna zdravih in zelo okusnih sadežev.<br />
Spomladi 2006 je vzel 10-15 let stara zavržena<br />
drevesa, ki so bila teden dni izkopana iz zemlje.<br />
Posadil jih je in zalival z naravnimi pripravki; z<br />
gnojem 500 iz roga, z gnojem po Marii Thun ter<br />
raznimi čaji (rman, preslica, kopriva, cvetje regrata,<br />
kamilica idr.). Drevesa so kljub suši naredila nove<br />
brste.
n a r a v o<br />
11<br />
Naslednje leto, junija <strong>2007</strong>, sem zopet obiskala<br />
sadovnjak.<br />
Rezultati so res neverjetni. Gospod Babnik je<br />
dokazal vsem, da je mogoče tudi po naravni poti<br />
delati čudeže. Ljudje bi morali biti bolj seznanjeni s<br />
tem načinom pridelovanja, saj bi bili pridelki boljši,<br />
bolj zdravi in bolj okusni, hkrati pa nam bi bilo<br />
okolje hvaležnejše.
12<br />
s k r b z a<br />
OGLASNO SPOROČILO<br />
PONUDBA SEMEN IZ SLOVENSKE EKOLOŠKE PRIDELAVE<br />
Semena so pakirana v malem in delno tudi v velikem standardnem<br />
pakiranju.<br />
Cena 1,20€ za malo standardno pakiranje - dišavnice in zelenjadnice,<br />
količina semena v paketu za cca. 1 gredico.<br />
Cena 2,40€ za veliko standardno pakiranje – zelenjadnice, ki jih<br />
potrebujemo več (korenček, pesa, solata, fižol, grah …).<br />
Spekter zelenjadnic smo dopolnili s semeni iz avstrijske ekološke<br />
semenarske hiše ReinSaat.<br />
Seme dobavitelja Amarant lahko naročate tudi po e-pošti<br />
narocilo@amarant.si, ali preko internetne strani www.amarant.si,<br />
kjer so objavljene tudi vse novosti, obvestila, informacije, kje je možno<br />
kupiti seme dobavitelja Amarant in aktualna ponudba.<br />
Naročite lahko tudi 'mapo dobavitelja', v kateri je razpredelnica,<br />
kdaj posamezne vrste vrtnin sejemo, presajamo in pobiramo.<br />
Cena mape je 5 €<br />
Naročilo:<br />
- z naročilnico iz revije <strong>Svitanje</strong> 1<br />
- z naročilnicami, razdeljenimi preko društev Ajda ali na<br />
prireditvah<br />
- z naročilom preko internetne strani www.amarant.si<br />
- po e-pošti na naslov narocilo@amarant.si<br />
Dobava naročenih semen je možna:<br />
1.) po pošti: plačilo po povzetju (poštnina se prišteje k vrednosti blaga)<br />
2.) na prireditvah objavljenih na www.amarant.si<br />
Reklamacije za blago, poslano po pošti, sprejemamo v roku 8 dni od prejema blaga.<br />
Za dodatne informacije si lahko ogledate našo internetno stran www.amarant.si.<br />
Vprašanja in povpraševanja lahko pošljete na e-mail: info@amarant.si.<br />
1<br />
Vse naročilnice iz revije <strong>Svitanje</strong>, oddane do 20.2.08, bodo sodelovale v žrebanju.<br />
<strong>Revija</strong> <strong>Svitanje</strong> podarja 5x letno naročnino na revijo <strong>Svitanje</strong>.<br />
Izbrani naročniki z brezplačno enoletno naročnino bodo objavljeni v naslednji številki.
SZ <br />
Zdravilne rastine<br />
Angelika<br />
Angelica arhangelica<br />
Terezija Nikolčič<br />
Listi so veliki do 60 cm (pritlična rozeta), so peresasto<br />
deljeni, sivozeleni. Cvetno steblo zraste do dveh metrov<br />
visoko. Je votlo in vzdolž žlebičasto in nosi na koncu<br />
stebla le malo velikih kobulov. Angelika je gojena v<br />
vrtovih. Uporabljamo celo rastlino. Korenine spomladi<br />
ali jeseni. Ob koncu rasti dveletne rastline list in plod.<br />
Deluje aromatično, odganja črevesne vetrove, poživlja<br />
in krepi živce. Pri prehladih nam pomaga za izkašljanje<br />
in znojenje. Deluje proti krčem pri vnetju želodca in<br />
dvanajsternika. Uporabljamo jo tudi pri začetnem čiru na<br />
želodcu in dvanajsterniku, za čiščenje krvi, pri ščitnici.<br />
Zunanje pa jo uporabljamo pri revmi, putiki, kot mazilo<br />
ali kopel za kožne bolezni.<br />
Priprava: 1 žlička korenin na skodelico vrele vode.<br />
Nalahno naj vre 15 minut. Liste samo poparimo.<br />
V pokriti posodi naj stoji poparek 10 do 15 minut.<br />
Angeliko pa uporabljamo tudi v kulinariki. Iz kandiranih<br />
listnih stebelc pripravljamo džeme, kompote, marmelade<br />
in likerje.<br />
Na osrednji živilski tržnici je mogoče dobiti ekološko<br />
pridelano angeliko pod zaščitno znamko BIODAR.<br />
Črna meta<br />
Marrubium vulgare<br />
Je gojena, redkeje podivjana v naravi. Je trajnica. Njeni<br />
sivi listi so napihnjeni, nazobčani. Aromatična rastlina<br />
ima zelo lep duh in je grenkega okusa. Nabiramo celo<br />
rastlino brez korenin, pred cvetenjem. Deluje okrepčilno<br />
na želodec, prehlad. Pomaga pri izkašljevanju, bronhitisu<br />
in oslovskem kašlju, pri živčnem utripanju srca, žene na<br />
vodo, pospešuje znojenje in celi rane. Ugodno deluje na<br />
ožilje in žolč.<br />
Priprava: vzamemo 1 žličko na skodelico vrele vode. V<br />
pokriti posodi naj stoji poparek 10 do 15 minut.<br />
Grenak čaj pijemo po požirkih.<br />
Uporabljamo pa jo tudi v kulinariki – za aperitive.<br />
Na osrednji živilski tržnici je mogoče dobiti ekološko<br />
pridelano črno meto pod zaščitno znamko BIODAR.<br />
NAROČILNICA<br />
Naročam seme - posamezne vrečke (navedite številke in označite veliko ali malo standardno pakiranje)<br />
................................................................................................................................<br />
Dodatno naročam mapo dobavitelja: DA NE<br />
Dobava:<br />
1 2 .................................................... (obkrožite; pri 2 dopišite prireditev)<br />
Ime in priimek:<br />
Ulica, kraj:<br />
Pošta:<br />
Tel:
z d r a v j e<br />
Bolezenski simptomi<br />
1. Glavobol<br />
MELISA: za čaj iz melise vzamemo 2 mali žlički na<br />
skodelico vroče vode. V pokriti posodi naj stoji poparek<br />
10 do 15 minut.<br />
2. Vnetje ustne votline<br />
NAVADNI REPNIK: 1 žlička na četrt litra vrele vode. V<br />
pokriti posodi naj stoji poparek 10 do 15 minut – pijemo<br />
ali grgramo.<br />
ŽAJBELJ: 1 žlička na četrt litra vrele vode. Pustimo vreti<br />
3 minute. V pokriti posodi naj nato poparek stoji 10 do 15<br />
minut – pijemo ali grgramo.<br />
3. Prehlad<br />
MATERINA DUŠICA: 1 žlička na četrt litra vrele vode.<br />
V pokriti posodi naj stoji poparek 10 do 15 minut.<br />
IZOP: 1 žlička na skodelico vrele vode. V pokriti posodi<br />
naj stoji poparek 10 do 15 minut.<br />
DOBRA MISEL: 1 žlička na skodelico vrele vode. V<br />
pokriti posodi naj stoji poparek 10 do 15 minut.<br />
RANJAK: 1 žlička na 3 dcl vrele vode v kombinaciji z<br />
drugimi čaji. V pokriti posodi naj stoji poparek 10 do 15<br />
minut.<br />
MALINA: 1 do 2 žlički na 3 dcl vrele vode. V pokriti<br />
posodi naj stoji poparek 10 do 15 minut. Po želji pijemo<br />
topli ali hladni čaj.<br />
OZKOLISTI TRPOTEC: 1 žlička na skodelico vrele vode.<br />
V pokriti posodi naj stoji poparek 10 do 15 minut.<br />
4. Ušesa<br />
NATRESK: odtrgamo list, tako da ne poškodujemo<br />
rastline. List operemo, odluščimo povrhnjico in<br />
namažemo prizadeto mesto z listom. Uporabimo lahko<br />
tudi stisnjen sok listov.<br />
5. Sum na rano na želodcu<br />
RMAN: 1 žlička na 3 dcl vrele vode. V pokriti posodi naj<br />
stoji poparek 10 do 15 minut. Pijemo vedno grenak čaj po<br />
požirkih.<br />
KORDANEDIKTA: 1 žlička na skodelico vrele vode. V<br />
pokriti posodi naj stoji poparek 10 do 15 minut.<br />
IZOP: 1 žlička na skodelico vrele vode. V pokriti posodi<br />
naj stoji poparek 10 do 15 minut.<br />
MATERINA DUŠICA: 1 žlička na četrt litra vrele vode.<br />
V pokriti posodi naj stoji poparek 10 minut.<br />
6. Vnetje želodčne sluznice in črevesja<br />
MOČVIRSKI OSLAD: 1 žlička na 3 dcl vrele vode. V<br />
pokriti posodi naj stoji poparek 10 do 15 minut. <br />
NAROČILO SEMENA skladno z dogovorom<br />
AMARANT – SVITANJE<br />
Rezervacija blaga bo glede na datum prejetega naročila na naslov dobavitelja Amarant.<br />
Če želite sodelovati v žrebanju, prinesite to naročilnico na prireditev<br />
oz. jo pošljite po pošti na spodnji naslov:<br />
ekološka semenska pridelava<br />
Fanči Perdih s.p.<br />
Golišče 3<br />
1281 Kresnice
15<br />
ŠO <br />
Vprašanja o<br />
škodljivosti cepljenja<br />
dr. Luka Krušič, dr. vet. med.<br />
Ana Krušič-Kaplja, dr. med.<br />
Zakaj ni znanstvenih raziskav,<br />
da je cepljenje koristno?<br />
Od takrat pa do danes ni bil ne pri človeku ne pri<br />
živali ugotovljen oz. izoliran katerikoli virus. V vseh<br />
raziskavah, objavljenih v tem obdobju do danes, so<br />
bili opravljeni številni poskusi na živalih, katerim so<br />
aplicirali velike toksične količine tekočin v možgane<br />
(primer raziskav pri steklini), v trebušno votlino,<br />
pljuča ali v embrie piščancev. V teh tekočinah –<br />
inokulatih ni bilo prisotnih bakterij, vendar so po<br />
aplikaciji v telo pri poskusnih živalih povzročale<br />
reakcije s simptomi povzročene infekcije, ki naj bi<br />
jih povzročili virusi.<br />
Številni poskusi na ljudeh že v času druge svetovne<br />
vojne (poskusi v koncentracijskih taboriščih)<br />
so vodili do spoznanja, da ne gre pri vseh teh<br />
inokulacijah za nobeno obliko infekcijske bolezni.<br />
Celo ZDA so opravile veliko poskusov, med<br />
katerimi je poznan t.i. projekt "White Coat Project",<br />
opravljen na 1200 prostovoljcih neke verske sekte<br />
v Nevadi v letu 1972. Temu poskusu so sledili tudi<br />
številni drugi infekcijski poskusi, kjer so ugotovili,<br />
da bolezni niso infekcijsko nalezljive. Do danes so<br />
strukture kot virusi, ki opravljajo pozitivno vlogo,<br />
dokazani le v bakterijah, kjer jih imenujemo "fagi",<br />
v zeleni sladkovodni algi ter dveh vrstah nitastih<br />
morskih alg.<br />
Po odkritju elektronskega mikroskopa leta 1930<br />
nemškega fizika Ruska je bilo mogoče ugotoviti<br />
strukture, ki imajo velikosti virusa. Od tedaj je<br />
bilo na tisoče znanstvenikov, ki so do danes trdili,<br />
da so odkrili veliko število virusov in bolezni,<br />
povzročene s temi virusi.<br />
Pri teh vrstah virusov gre za strukture, ki nimajo<br />
lastne presnove, vendar uporabljajo celico z<br />
namenom, da omogočajo drugim celicam energijo<br />
in osnovni gradbeni material beljakovine. Pri<br />
zelenih algah so bili dokazani virusi, ki algam<br />
nudijo energijo, materialno snov beljakovine ter<br />
informacijo; prav tako so bili v morskih alga izolirani<br />
virusi, ki imajo enako vlogo kot pri sladkovodnih<br />
algah, v času, ko se spremeni temperatura okolja<br />
(morja). Tako se virusi, izolirani v algah, smatrajo<br />
kot simbionti, ki algam omogočajo njihov obstoj<br />
v ekstremnih pogojih (Müller in sodelavci, 1990;<br />
Lanka in sodelavci, 1993; Klein in sodelavci, 1995).<br />
Laboratorijski poskusi z bakterijskimi celicami in<br />
virusi – fagi, ki jih površno smatramo za negativne,<br />
so rezultat ekstremnih laboratorijskih pogojev, ki<br />
jih v naravi ni mogoče najti.<br />
DNK virusov fagov ima polkrožno obliko, tako kot<br />
bakterijska, med tem ko ima DNK celic z normalnim<br />
celičnim jedrom vedno podolgovato, nitasto obliko.<br />
Modeli patoloških virusov iz leksikonov, učbenikov<br />
in interneta pa so žal človekove iznajdbe. Elektronsko
š i r j e n j e<br />
mikroskopske slike virusov so v resnici delci specialno<br />
obdelanih celic v laboratoriju, ali pa so delčki, ki se<br />
prenašajo iz celice v celico. Vsakdo lahko sam spozna,<br />
kako je bila ponarejena publikacija o identifikaciji<br />
virusa stekline avtorjev Sokolova in sodelavcev. (Brix,<br />
2006) V tej publikaciji lahko naštejemo sledeče kritične<br />
točke, ki govorijo za neresničnost rezultatov:<br />
tej analizi pokazati tipične pasove ločenih<br />
beljakovin, kot je prikazano pri ugotovitvi in<br />
opisu do sedaj malo izoliranih virusov v algah.<br />
Rezultati v tej publikaciji pa kažejo številne<br />
nejasne beljakovinske pasove, ki ne odgovarjajo<br />
majhnemu številu beljakovinskih delov virusa.<br />
Gre za neresnične dokaze virusa, za katerega se<br />
trdi, da gre za virus stekline.<br />
V tej publikaciji tudi ni dokaza za patogenost virusa.<br />
V tem primeru bi po vnosu t.i. "virusa stekline"<br />
zbolela tudi vsaka druga žival za simptomi stekline.<br />
Tovrstnega poskusa ni bilo opravljenega. V opisanem<br />
primeru bi se lahko trdilo, da vsaka žival po vnosu t.i.<br />
"virusa stekline" zboli za simptomi stekline, toda to se<br />
v tej raziskavi ni pokazalo. Iz publikacije je razvidno,<br />
da se tudi v primeru tovrstne bolezni pri živalih ne<br />
da pokazati, da omenjeni "virusi" po vnosu v žival<br />
povzročijo bolezensko sliko stekline.<br />
1. Ali obstajajo dokazi za obstoj virusov,<br />
ki povzročajo bolezni?<br />
Izolacija virusa predstavlja ločitev virusa iz telesnih<br />
tekočin ali celičnih kultur in čiščenje vseh celičnih delov<br />
in primesi.<br />
a) virus ene vrste je vedno enake velikosti, med<br />
tem ko gre v tem delu za delce različnih velikosti<br />
(na fotografiji pod elektronskim mikroskopom).<br />
Virusi niso živa bitja in jih celice proizvajajo<br />
same v vedno enaki obliki;<br />
b) razpadajoči delci v navidezno izoliranem virusu<br />
stekline jasno kažejo, da je določen del celice<br />
že razpadel. Za viruse je značilno, da imajo<br />
stabilno ovojnico in so prisotni le v preprosto<br />
zgrajenih organizmih (alge, bakterije), iz katerih<br />
lahko izstopajo v nasprotju z drugimi celičnimi<br />
sestavnimi deli. Takojšen razpad je dokaz, da<br />
gre za različne delce celice in ne za morebitne<br />
viruse;<br />
c) tako kot virusi, ki so bili izolirani, morajo<br />
zgledati virusi v celici. V publikaciji Sokolova in<br />
sodelavcev bi morala biti slika z virusi v celici<br />
ali v katerih koli delih telesa in njegovih tekočin,<br />
da bi primerjali izoliran virus z virusi v drugih<br />
delih telesa. V tej publikaciji ni nobene druge<br />
slike;<br />
d) karakterizacija beljakovin s pomočjo gelelektroforeze<br />
je omenjena v zadnjem odstavku<br />
publikacije brez slik in biokemičnega<br />
ovrednotenja rezultatov. Virus, ki je sestavljen<br />
iz majhnega števila beljakovin, bi moral v<br />
1.) Virusi vedno kažejo enako velikost glede na<br />
vrsto, za razliko od žive celice. Na osnovi njihove<br />
gostote ali sedimentacijskih lastnosti se lahko<br />
ločijo od drugih delov in tako izolirajo.<br />
2.) Za identifikacijo oz. ugotovitev pa se izoliran<br />
virus lahko slika pod elektronskim mikroskopom,<br />
kjer virus izgleda natančno tako, kot naj bi bil v<br />
celicah, telesnih tekočinah ali celičnih kulturah.<br />
Pogosto se vidijo taki delci v različnih telesnih<br />
tkivih, kot je posteljica, rakastem tkivu ali celičnih<br />
kulturah. Ti delci zgledajo podobno kot virusi, a<br />
niso virusi.<br />
3.) Nadalje se beljakovinski deli virusa, ki tvorijo ovoj<br />
in obdajajo genetsko substanco v električnem polju,<br />
glede na velikost ločijo in fotografirajo. Enako<br />
velja za genetsko snov virusov (DNK in RNK),<br />
kjer se ločijo beljakovinski deli in nato slikajo. V<br />
primeru, da so vsi trije koraki ugotavljanja virusa<br />
dokumentirani in se preiskovani virus razlikuje<br />
po sestavi svojih beljakovin in njegove genetske<br />
substance od drugih virusov, lahko govorimo o<br />
novem virusu.<br />
Pri vseh fotografijah "virusov", ki jih najdemo pri<br />
različnih avtorjih, brez predhodno opravljenih korakov<br />
identifikacije in porekla izolacije, ne moremo govoriti o<br />
virusu<br />
16
č a s a<br />
Te publikacije o virusih, o katerih se trdi v medicini,<br />
ne obstajajo in jih tudi ne citirajo. Lahko se prepričamo<br />
tako, da zahtevamo tovrstne publikacije: fotografijo<br />
izoliranega virusa, ki je tudi za laika in nevirologa<br />
najhitrejša kontrola za ugotovitev izoliranega virusa.<br />
Ali se sploh lahko trdi, da virus obstaja, da je bil<br />
raziskan in razpoložljiv za nadaljnje poskuse, kot<br />
je izdelava cepiv. V celotni znanstveni literaturi ne<br />
obstaja ena sama znanstvena publikacija, ki bi izpolnila<br />
prvi Kochov postulat za obstoj virusa - to pomeni, da<br />
ne obstaja dokaz za obstoj virusa, ki je pri človeku ali<br />
živali z določenimi bolezenskimi simptomi povzročitelj<br />
te bolezenske slike. Kljub temu se ta trditev v javnosti<br />
uporablja pri pristojnih zdravstvenih ustanovah ali celo<br />
virologih (Lanka, 2005).<br />
2. Kakšne so reakcije in poškodbe po cepljenju?<br />
O poškodbah in reakcijah cepljenja pri ljudeh je na voljo<br />
veliko število znanstvenih člankov, kjer so statistike<br />
pokazale porast bolezni centralnega živčnega sistema,<br />
omejene intelektualne sposobnosti, do sprememb<br />
obnašanja in značaja cepljenih ljudi. Nasprotno pa je<br />
na razpolago le malo raziskav na to temo pri živalih.<br />
Pri ljudeh so reakcije po cepljenjih, razen primerov<br />
nenadne smrti otrok, zaradi razvoja možganov do<br />
tretjega oz. petega leta starosti, težko ugotovljive.<br />
Možgani se v tej fazi razvoja niso sposobni odzvati z<br />
znaki vnetja možganskih open in možganskega tkiva,<br />
kot je to pri odraslemu človeku. Tako pri živalih kot<br />
pri ljudeh pride do kompleksne reakcije po cepljenju,<br />
ki jo sprožijo beljakovine oslabljenih bakterij in drugih<br />
beljakovinskih delcev, izoliranih iz različnih celičnih<br />
kultur poskusnih živali med procesom številnih<br />
pasaž. Te beljakovine sprožijo intenzivno reakcijo<br />
imunskega sistema mladega organizma, ki šele gradi<br />
svoj lastni imunski sistem in je v tej fazi vnosa cepiva<br />
nepripravljen soočiti se s tovrstnimi povzročitelji<br />
bolezenskih simptomov. Poznano je, da imajo cepiva<br />
poleg številnih beljakovinskih molekul še stabilizatorje,<br />
konzervanse in adiovanse, kot so aluminijev hidroksid,<br />
formaldehid, timerosal (natrijev dvo-merkurijevetilbenzoat),<br />
ki vsebuje živo srebro, različne antibiotike<br />
in kemoterapevtike.<br />
Aluminijev hidroksid deluje na ovojnice živčnih<br />
celic kot močno topilo, ki poškoduje mielinsko<br />
ovojnico živcev, zaradi česar pride do krčev, občutka<br />
ohromelosti, paraliz itd.<br />
Dolgotrajnih študij po večkratnih aplikacijah cepiv in<br />
kumulativnim učinkom aluminijevega hidroksida do<br />
danes ni bilo opravljenih. O učinkih aluminijevega<br />
hidroksida pa je znano iz raziskav o dušikovem oksidu,<br />
za katere je bila leta 1998 v medicini podeljena Nobelova<br />
nagrada, in iz raziskav osnovne medceličnine, ki obdaja<br />
vse celice. Iz raziskav medceličnine je znano, da gre pri<br />
delovanju aluminijevega hidroksida ali drugih metalov<br />
za poškodbe medceličnega matriksa, ki je odgovoren<br />
za številne regulacijske procese presnove. Posledice<br />
poškodovane medceličnine so blokade različnih<br />
vrst z ozirom na stopnjo zakisanosti medceličnega<br />
matriksa. V tej kristalini medceličnini povzročajo v<br />
cepivu vsebovani težki metali, aluminij in živo srebro<br />
motnje med celičnimi tokovi, ki potekajo brez upora<br />
(na osnovi superprevodnosti). Posledice so povišana<br />
telesna temperatura, krči, ohromitve in raztapljanje<br />
mielinskih ovojnic živčnih celic.<br />
O toksičnih učinkih aluminijevega hidroksida, ki je eden<br />
največjih metalnih ionov, s katerim se sooči človeško ali<br />
živalsko telo, je objavljeno preko 20.000 publikacij. V<br />
teh delih so omenjeni sledeči mehanizmi delovanja:<br />
a) avtoimune reakcije s spremembami lokalnega tkiva<br />
b) povišana telesna temperatura<br />
c) krči, pareze in paralize
š i r j e n j e<br />
Iz raziskav o dušikovem oksidu pa sta poznana dva<br />
osnovna dolgotrajno delujoča mehanizma omenjenih<br />
metalov, aluminija in živega srebra v telesu. Telo reagira<br />
na te težke metale s povečanim izločanjem dušikovega<br />
oksida (ta proces je poznan pri nastajanju gnoja pri<br />
gnojenju). Dušikov oksid v fizioloških koncentracijah<br />
regulira krvni pritisk, izločanje ter učenje oz. izravnavo<br />
med kratkotrajnim in dolgotrajnim spominom. Če telo<br />
ni sposobno izločiti tujih snovi, kot so aluminij in drugi<br />
metali, reagira s trajnim izločanjem dušikovega oksida.<br />
Ko telo ni sposobno s pomočjo jeter in povišanega<br />
antioksidacijskega mehanizma nevtralizirati dušikov<br />
oksid, pride do padca krvnega tlaka, kar je vzrok<br />
preteče sepse, ki se pojavi pri upočasnjenem krvnem<br />
pretoku. Hitro delovanje dušikovega oksida je pogosto<br />
vzrok za anafilaktični šok, ki nastopi pri nenadni<br />
smrti otrok (SID sindrom) po cepljenju. Dva glavna<br />
mehanizma trajnega toksičnega delovanja dušikovega<br />
oksida sta sledeča:<br />
1.) stalno izločanje dušikovega oksida vpliva na<br />
spanje in učne funkcije, ki vodijo v hiperaktivnost,<br />
ohromelost, shizofrenijo ali celo v smrt;<br />
2.) stalno izločanje dušika uničuje endogene telesne<br />
bakterije in mitohondrije - celične organele, ki<br />
proizvajajo energijo, kar povzroča poškodbo<br />
živčnih celic, ki imajo največjo potrebo po energiji<br />
(živčne celice vsebujejo 3000 mitohondrijev)<br />
in jetrnih celic (vsebujejo 2000 mitohondrijev).<br />
Poškodba jetrnih celic vodi do izpada delovanja<br />
strjevanja krvi, ki se manifestira v obliki t.i.<br />
hemoragične ali krvavitvene mrzlice, opisane<br />
kot posledica infekcije izmišljenih virusov ebola,<br />
lasa itd.<br />
Dolgotrajno delovanje dodanih toksičnih snovi v cepivih<br />
se kaže tudi v sistematičnem porastu iznakaženih<br />
novorojenčkov. Vzrok za iznakaženost novorojenčkov<br />
so nukleinske kisline iz poškodovanih mitohondrijev<br />
in bakterij, ki so po poškodbi izgubile sposobnost<br />
samopopravila. Žal so ti negativni učinki toksičnih<br />
snovi, dodanih v cepiva, večini zdravstvenega osebja<br />
nepoznani, ker spadajo v okvir obrobnih medicinskih<br />
znanosti, kot je biokemija.<br />
3. Katere bolezenske simptome<br />
je opaziti po cepljenju?<br />
Kljub poplavi znanstvenih člankov o rastočih simptomih<br />
motenega razvoja centralnega živčnega sistema, za<br />
katerim po uvedbi obveznih cepljenj oboleva velik<br />
delež prebivalstva ZDA in Evrope, še vedno raste<br />
pojav številnih obolenj, kot so avtizem, epilepsije,<br />
mentalna zaostalost, hiperaktivnost, disleksija…<br />
poznanih pod pojmom razvojna zaostalost, ki se kaže<br />
v visokem procentu nepismenosti prebivalstva Evrope<br />
in ZDA (Coulter,1990). Znani avtor H. Coulter iz ZDA,<br />
ki je napisal knjigo "Cepljenje – socialno posilstvo<br />
in kriminalnost je zdravniški napad na ameriške<br />
možgane", je podal sintezo negativnih učinkov cepljenja<br />
na osnovi 900 citiranih znanstvenih člankov iz različnih<br />
medicinskih revij, ki opisujejo širok spekter omenjenih<br />
posledic cepljenj.<br />
Motnje v razvoju možganov, ki se kažejo s simptomi<br />
disleksije ali "minimalnih poškodb možganov", so na<br />
prvem mestu, nato sledi avtizem ali samoodtujenost<br />
otrok, hiperaktivnost otrok, ki so jo preimenovali v "<br />
sindrom minimalnih poškodb možganov", motnje v<br />
identifikaciji osebnosti, funkcionalna enureza idr. Iz<br />
novejših virov, objavljenih leta 2006, je porast bolezni<br />
od leta 1987 do leta 2002 v nekaterih delih ZDA preko<br />
600% (Muer in sod., 2006). Druge motnje v mentalnem<br />
razvoju in obnašanju, kot je sindrom pomanjkanja<br />
pozornosti ali sindrom hiperaktivnosti, so se vzpele na<br />
stopnjo, da je vsak 6. otrok v ZDA prizadet.
o b z o r i j<br />
19<br />
Znanstveniki in zdravniki so pri uvajanju programov<br />
cepljenj popolnoma spregledali razliko med<br />
novorojenimi otroki in odraslimi osebami, ki imajo<br />
popolno razvit obrambni sistem. Odrasel človek je<br />
zato veliko bolj odporen in manj občutljiv na stres<br />
vakcinacije kot dva meseca star otrok. Po uvedbi<br />
sistematskih cepljenj med 2. in po 2. svetovni vojni je bil<br />
samo v ZDA cepljen vsak otrok proti sedmim boleznim<br />
(oslovski kašelj, ošpice, poliomielitis, dierija, mumps,<br />
nemške ošpice in tetanus). Cepljenja so veljala kot<br />
največji dosežki moderne medicine, saj so kampanje<br />
za cepljenje prebivalstvu obljubljale izkoreninitev vseh<br />
bolezni. Prednosti cepljenj otrok so se zdela na videz<br />
tako prepričljiva, da ni nihče pomislil na negativne<br />
učinka cepljenj. V strokovni literaturi in v javnosti<br />
žal ni bilo objavljenih nobenih negativnih posledic<br />
cepljenja, ki so iz leta v leto naraščala. Znani so podatki<br />
o tipičnih stranskih učinkih trojnega cepljenja DPT<br />
(dierija-pertussis-tetanus), s katero je cepljen vsak<br />
otrok v starosti dveh mesecev in zaradi katere je umrlo<br />
do leta 1990 1000 otrok letno, 12000 pa je bilo trajno<br />
poškodovanih (Coulter, 1990).<br />
Danes v ZDA boleha več kot polovica prebivalstva<br />
za alergijami v obliki alergičnega rinitisa, bronhialne<br />
astme, alergijami na hrano in različne hranilne snovi<br />
idr… Drug širok alergični fenomen pa so avtoimunske<br />
bolezni, pri katerih telo postane občutljivo samo nase.<br />
Alergije predstavljajo važno komponento reakcije po<br />
cepljenju, ki je v medicini poznano kot pojav po vnetju<br />
možganov ali encefalitisu, zlasti po cepljenjih.<br />
Po ugotovitvah nemškega avtorja Graetz-a (1997),<br />
ki opisuje v svoji knjigi "Ali so cepljenja koristna?"<br />
biološke povezave in naravne zakonitosti z ozirom na<br />
cepljenje, gre za širok spekter poškodb kot posledica<br />
cepljenj, med katere spadajo:<br />
1. skupina: vnetja dihal (bronhitisi), srednjega ušesa,<br />
nosnih sinusov, sečil; 2. skupina: neurodermitis,<br />
alergična astma (na različne snovi: dlake itn.), seneni<br />
nahod; 3. skupina: posledica možganskih poškodb:<br />
hiperaktivnost, agresivnost, legastenija, slabo učenje; 4.<br />
skupina: trombocitopenija, in nagnjenost h krvavitvam;<br />
5. skupina: revmatoidna obolenja, artritisi in artroza; 6.<br />
skupina: avtoimuna hemolitična anemija, 7. skupina:<br />
razvojne motnje, mentalna zaostalost, pritlikavost,<br />
motnje v motoriki gibanja, 8. skupina: spastični krči,<br />
epileptični napadi, psihomotorične razvojne motnje,<br />
duševne in motorične težave; 9. skupina diabetes<br />
mellitus (tipI); 10. skupina: motnje spanja in močenje v<br />
posteljo (enureza).<br />
Vse raziskave o vplivu cepljenja na obolenja, kot<br />
so encefalitis, avtizem in t.i. minimalna poškodba<br />
možganov so tema strokovne literature od tridesetih<br />
let prejšnjega stoletja do danes. Če pogledamo, da<br />
toksične snovi (aluminijev hidroksid, formaldehid,<br />
thimerosal-kompleks z živim srebrom, kemoterapevtiki<br />
itd.), ki jih vsebujejo cepiva, delujejo preko omenjenih<br />
mehanizmov na poškodbo mielinske ovojnice živcev,<br />
zlasti v fazi razvoja in rasti centralnega živčnega<br />
sistema, lahko pripisujemo vsa omenjena obolenja<br />
kot posledico kombiniranih učinkov sestavin danes<br />
uporabljenih cepiv.<br />
4. Catherine O'Driscoll, študija o<br />
negativnih posledicah cepljenja psov<br />
V študiji O'Driscoll-ove (1997), ki je bila opravljena<br />
na 2700 psih s pomočjo ovrednotenja 607 formularjev,<br />
ki so jih po cepljenjih izpolnili lastniki psov, so<br />
rezultati podkrepili povezavo cepljenja in pojava vrste<br />
specifičnih obolenj. Rezultati so pokazali, da se je 55%<br />
obolenj pojavilo v prvih treh mesecih po cepljenju.<br />
Obolenja so si sledila v sledečem redu:<br />
Avtoimunska obolenja (54,8%)<br />
Zmanjšana koncentracijska sposobnost psov (68,4%)<br />
Poškodbe jeter (47%)<br />
Paraliza trebuha (64,7%)<br />
Ohromelosti (52%)<br />
Poškodbe ledvic (40,5%)<br />
Obolenja srca (26,8%)<br />
Vnetja možganskih open (75%)<br />
Krči v obliki epileptičnih napadov (63%)<br />
Rakasta obolenja (31%)
20<br />
š i r j e n j e<br />
Kot je znano iz humane medicine, sprožijo toksične<br />
komponente, vsebovane v cepivu, dolgotrajne reakcije<br />
na imunski sistem in posledične poškodbe živčnega<br />
sistema in drugih organov (Muer in sodelavci, 2006;<br />
Bradstreet, 2004; Deth, 2004; Blaxill in sod.,2004; Geier<br />
in Geier, 2003 a,b,c, 2004a,b; Pichichiero in sod.,2002;<br />
Colmann in sod.,2003; James in sod., 2005, Vojdani in<br />
sod., 2003; Hornig, 2004; Hviid in sod., 2004). Spoznanja<br />
samo o toksičnosti komponent, vsebovanih v cepivih,<br />
govorijo, da cepivo povzroča ne samo kratkotrajne,<br />
temveč tudi dolgotrajne reakcije organizma. Rezultati<br />
opravljene raziskave pa niso potrdili vzročnosti<br />
cepljenja in obolenj, kot so astma, levkemija, obolenja<br />
slinavke in ščitnice, čeprav so rezultati raziskav pri<br />
človeku potrdili to vzročnost. Obolenja ščitnice so<br />
sicer pri psih pogosta, vendar so le redko klinično<br />
ugotovljena, medtem ko ima levkemija pri psih različno<br />
dolge inkubacijske faze glede na splošno zdravstveno<br />
stanje živali.<br />
Psi, ki so oboleli za obolenji, proti katerim so bili<br />
cepljeni, so bili sledeči:<br />
Hepatitis (63,3%)<br />
Parainfluenca (50%)<br />
Parvoviroza (68,2%)<br />
Pasja kuga (55,6%)<br />
Leptospiroza (100%)<br />
Rezultati študije so bili statistično obdelani po vseh<br />
matematičnih pravilih, kar pomeni 99% natančno. Cilj<br />
študije je bilo ugotoviti čas, v katerem so se po cepljenju<br />
pojavili opisani bolezenski simptomi, kar je omogočilo<br />
zaključiti, katere bolezni so bile neposredna posledica<br />
cepljenja, saj so se pojavile v prvih treh mesecih po<br />
cepljenju. Teorija, ki je bila osnova za izvedbo opisane<br />
študije, je bila sledeča: če cepljenja nimajo negativnih<br />
posledic, potem morajo biti bolezni po cepljenju v<br />
sledečih 12 mesecih enakomerno porazdeljene. V<br />
resnici pa rezultati študije kažejo na opazno kopičenje<br />
pojava bolezni v prvih treh mesecih po cepljenju.<br />
Tudi nekatere bolezni, ki so se pojavile 9 mesecev po<br />
cepljenju, so bile ovrednotene: to so artritisi, obolenja<br />
srca, avtoimunska bolezen. Pri teh boleznih je prišlo do<br />
kasnejše manifestacije počasi nastajajočih sprememb<br />
na prizadetih organskih sistemih. V kolikor cepljenja<br />
ne bi bila povezana s pojavom opisanih bolezenskih<br />
slik oz. diagnoz, bi se ta obolenja pojavila enakomerno<br />
porazdeljena v obdobju 12 mesecev po cepljenju.<br />
Rezultati raziskave O'Driscoll-ove (1997) so pokazali,<br />
da se je po multipli vakcinaciji psov pojavilo statistično<br />
zaznavno višje število bolezni kot pri cepljenju psov<br />
z enokomponentno vakcino. Tako se je pokazalo, da<br />
je mešanica cepiv v obliki "cocktaila" škodljivejša kot<br />
enostavno cepivo, ki je vsebovalo ali živega oz. mrtvega<br />
povzročitelja.<br />
Prav tako so rezultati pokazali, da so vsako leto cepljene<br />
živali izpostavljene višjemu riziku obolenj kot pa samo<br />
enkrat cepljene živali.<br />
Na osnovi rezultatov te študije in številnih objavljenih<br />
del o toksičnosti cepiv lahko zaključimo, da je cepljenje<br />
bolj škodljivo kot koristno.<br />
Konkretni razlogi proti cepljenju<br />
Sedanji program cepljenja ljudi in živali predstavlja<br />
enega glavnih dejavnikov imunoloških in nevroloških<br />
motenj, ki se manifestirajo v številnih bolezenskih<br />
slikah in jih zaradi številnih posrednih in neposrednih<br />
dokazov ne moremo ignorirati. Vseh posledic, ki jih je<br />
mogoče ugotoviti na genetski osnovi potomcev, pa v<br />
tem času človek še ni sposoben predvideti. Prihodnje<br />
generacije bodo lahko gledale na našo družbo kot<br />
neodgovorno, saj je sprožila nepopravljive procese in<br />
kršila temeljne naravne zakone.
o b z o r i j<br />
21<br />
Literatura<br />
BLAXILL MF, REDWOOD L, BERNARD S. (2004): Thimerosal and autism? A plausible<br />
hypothesis that should not be dismissed. Med Hypotheses 62: 788-794.<br />
BRADSTREET J.(2004): A case-control study of mercury burden in children with<br />
autistic Disorders and measles virus genomic RNA in cerebrospinal fluid in children<br />
with regressive autism. Immunization safety review: Vaccines and autism.Institute of<br />
Medicine, Febr. 9 (2004).<br />
URL: hp://www.iom.edu/subpage.asp?id=18065 [citirano 2005, September 20].<br />
BRIX, S. (2006): Gibt es ein Tollwut-Virus? Die Tollwut-Publikation. Leben mit<br />
Zukun Nr.4, str 13-17<br />
BURTON D. (2004): Truth revealed: New scientific discoveries regarding mercury in<br />
medicine an autism. Opening statement before the U.S. House of Representatives.<br />
Subcommiee on human rights and wellness, Sept. 8 (2004).<br />
URL: hp://reform.house.gov/WHR/Hearings/EventSingle.aspx?EventID=18156<br />
[citirano 2005, September 20].<br />
COLMANN E, HALSEY NA, GOLMAN LR, WESTPHAL G, HALLIER E. (2003):<br />
Mercury in infants given vaccines containing thiomersal. Lancet 361: 698-699.<br />
COULTER, H.L. (1990): Vaccination, Social Violence, and Criminality. The Medical<br />
Assault on the American Brain. North Atlantic Books, Berkley CA, ISBN: 1-55643-<br />
084-1<br />
DETH RC. (2004): Truth revealed: New scientific discoveries regarding mercury<br />
in medicine and autism. Congressional Testimony before the U.S. House of<br />
Representatives. Subcommiee on human rights and wellness, Sept. 8. (2004).<br />
URL: hp://reform.house.gov/WHR/Hearings/EventSingle.aspx?EventID=18156<br />
(citirano 2005, September 20].<br />
GEIER DA, GEIER MR. (2003): An assessment of the impact of thimerosal on childhood<br />
neurodevelopmental disorders. Pediatr Rehabil 6: 97-102.<br />
GEIER DA, GEIER MR. (2004): Autism and thimerosal- containing vaccines: Analysis<br />
of the vaccine adverse events reporting system (VAERS). Immunization safety review:<br />
Vaccines and autism. Institute of Medicine, Febr. 9, (2004).<br />
URL: hp://www.iom.edu/subpage.asp?id=18065 [citirano 2005, September 20].<br />
GEIER DA, GEIER MR. (2004): A comparative evaluation of the effects of MMR<br />
immunization and mercury doses from thimerosal-containing childhood vaccines on<br />
the population prevalence of autism. Med Sci Monit 10: PI33-39.<br />
GEIER MR, GEIER DA. (2004): Mercury in vaccines and potential conflicts of interest.<br />
Lancet 364: 1217.<br />
GEIER MR, GEIER DA. (2003): Neurodevelopmental disorders aer<br />
thimerosalcontaining vaccines: a brief communication. Exp Biol Med 228: 660-664.<br />
GEIER MR, GEIER DA. (2003): Thiomersal in childhood vaccines, neurodevelopment<br />
disorders, and heart disease in the United States. J Am Phys Surg 8: 6-11.<br />
GRAETZ,J.F.(1997): Sind Impfungen sinnvoll? Ein Ratgeber aus der homöopathischen<br />
raxis. 4.Aufl. F.Hirthammer Verlag GmbH, München<br />
HORNIG M. (2004): Truth revealed: New scientific discoveries regarding mercury<br />
in medicine an autism. Congressional Testimony before the U.S. House of<br />
Representatives. Subcommiee on human rights and wellness, Sept. 8, (2004).<br />
URL:http://reform.house.gov/WHR/Hearings/EventSingle.aspx?EventID=18156<br />
[citirano 2005, September 20].<br />
HVIID A, STELLFELD M,WOHLFAHRT J, MELBYE M. (2003): Association between<br />
thimerosal-containing vaccine and autism. JAMA 290: 1763-1766.<br />
JAMES SJ, SLIKKER W 3rd, MELNYK S, NEW E, POGRIBNA M, JERNIGAN S.<br />
(2005):<br />
Thimerosal neurotoxicity is associated with glutathione depletion: protection with<br />
glutathione precursors.Neurotoxicology 26: 1-8.<br />
KLEIN M., LANKA S.T.J., KNIPPERS R., MÜLLER D.G. (1995): Coat Protein of the<br />
Ectocarpus siliculosus Virus. Virology 206, 520-526<br />
LANKA S.T.J., KLEIN M., RAMSPERGER U., MÜLLER D.G. and KNIPPERS R. (1993):<br />
Genome Structure of a Virus Infecting the Marine Brown Alga Ectocarpus siliculosus.<br />
Virology 193, 802-811<br />
LANKA, S. (2005): Macht impfen Sinn? Viren: Woher kommen sie? Was machen<br />
sie? Welche gibt es überhaupt? Infohe Nr.1, 2. Auflage, Klein Klein Verlag, ISBN<br />
3-937343-03-6, str 21-24<br />
MÜLLER D.G., KAWAI, H., STACHE B., and LANKA S. (1990): A Virus Infection in<br />
the Marine Brown Alga Ectocarpus siliculosus (Phaeophyceae). Botanica Acta 103,<br />
72-82<br />
MUTTER J., NAUMANN J., SCHNEIDER R., WALACH H. and HALEY B. (2006):<br />
Quecksilber und Autismus: Zunehmende Bewiese?. Umwelt.medizin.gesellscha, 19,<br />
1, 2006, 77-84<br />
O'DRISCOLL,C.(2004): Canine health Census vaccine Survey. Abbeywood Publ.<br />
(Vaccines) Ltd., London<br />
PICHICHERO, M.E., CERNICHIARI, E., LOPREIATO, J., TREANOR, J. (2002):<br />
Mercury concentrations and metabolism in infants receiving vaccines containing<br />
thiomersal: a descriptive study. Lancet 360: 1737-1741.<br />
VOJDANI, A., PANGBORN, J.B.,VOJDANI, E., COOPER, E.L. (2003): Infections, toxic<br />
chemicals and dietary peptides binding to lymphocyte receptors and tissue enzymes<br />
are major instigators of autoimmunity in autism. Int J Immunopathol Pharmacol 16:<br />
189-199.<br />
Prehrana kot<br />
povzročitelj bolezni<br />
ali kot terapija<br />
Brane Žilavec<br />
Pred nekaj leti sem začel vsebinsko oblikovati začetni tečaj<br />
o holističnem pristopu k prehrani, osnovan na znanstvenih<br />
raziskavah Rudolfa Steinerja in drugih. Z njim sem želel<br />
podati osnovno razumevanje mnogih temeljnih vidikov<br />
prehrane, med katerimi je tudi vloga prehrane za zdravje<br />
in bolezen. V tem članku predstavljam nekaj rezultatov<br />
svojega prizadevanja, da bi razumel skrivnost zdravja in<br />
bolezni pri človeku.<br />
Od 'občutka nemoči'<br />
do 'prevzema odgovornosti'<br />
za lastno zdravje<br />
Začel bom z lastno zgodbo notranje preobrazbe od<br />
obdobja, ko o zdravju ali bolezni pri človeku nisem<br />
vedel prav ničesar, niti se nisem kaj prida zavedal<br />
pomena prehrane, pa do povsem nasprotne<br />
situacije. Vzgojen v materialističnem duhu sem<br />
bolezen jemal kot nekaj zelo skrivnostnega: nekdo<br />
hitreje zboli, drugi teže, nekoga tretjega pa zadane<br />
težka bolezen, ki ogroža njegovo življenje. Zdelo se<br />
mi je, da je to predvsem vprašanje sreče ali nesreče.<br />
Samo upal sem lahko, da se kaj takega meni ne<br />
bo zgodilo. Takšno razumevanje seveda v meni ni<br />
vzbujalo nekega resnega občutka odgovornosti.<br />
Čeravno sem se zavedal tako imenovanih rizičnih<br />
dejavnikov, kot je pitje, kajenje, premalo gibanja,<br />
uživanje premastne hrane itd., ki lahko pripomorejo,<br />
da zbolim, so le-ti ostajali bolj ali manj v ozadju moje<br />
zavesti. Dokler ni prišel tenutek, ko sem moral k<br />
zdravniku: takrat sem se soočil s strahovi, ki so<br />
prihajali iz pomislekov - češ, morda sem tokrat 'jaz<br />
na vrsti'. Nisem imel občutka, da bi lahko kakorkoli<br />
vplival na to, da bodisi zbolim bodisi ozdravim.<br />
Moč zdravljenja je bila v rokah zdravnikov in<br />
znanstvenikov. Mislil sem si: "Sam res ne morem<br />
glede tega narediti ničesar! Lahko samo čakam in<br />
upam, da se bodo stvari dobro končale."<br />
Na prehodu iz takega odnosa pa do mojega<br />
današnjega odnosa sem doživel tri pomembne<br />
prelomnice. Prva je bilo moje srečanje s knjigo o<br />
postenju s sveže stisnjenimi sadnimi sokovi in<br />
čistimi zelenjavnimi juhami.
š i r j e n j e<br />
Napisal jo je zdravnik, kar se mi je zdelo dovolj dobro<br />
priporočilo, da ji zaupam. Tako sem se teden dni<br />
postil ob sokovih. Rezultat te izkušnje je bil, da sem se<br />
začel resneje zanimati za vprašanja o prehranjevanju.<br />
Kasneje, ko sem se srečal z organskim poljedeljstvom,<br />
se je moje zanimanje še poglobilo. Nenadoma sem<br />
se začel zavedati, da so v hrani prisotne umetne<br />
substance in da je uživanje takih substanc nenaravno<br />
in nezdravo. Druga prelomnica je bila, ko sem se<br />
seznanil z alternativnimi načini zdravljenja. Ob<br />
tem sem spoznal, da je vir vsakega pravega procesa<br />
zdravljenja v nas samih. Sam sem v resnici odgovoren<br />
za proces zdravljenja v sebi in zdravnik je v tem<br />
procesu le pomočnik, profesionalni svetovalec, bi<br />
lahko rekli. Njegova vloga je pomembna in odgovorna,<br />
vendar moram v procesu zdravljenja in njegovega<br />
izida tudi sam aktivno in odgovorno sodelovati. Tretjo<br />
prelomnico je pomenila knjiga Naravno zdravljenje z<br />
makrobiotiko, avtorja Michio Kushi. V njej sem odkril<br />
sliko dveh osnovnih polarnih sil univerzuma Yin in<br />
Yang, ki na človeka delujeta ena od spodaj in druga<br />
od zgoraj. Sledil je opis bolezni Yin, ki so posledica<br />
prevladovanja sil Yina v človeku, in bolezni Yang, kjer<br />
prevladujejo sile Yanga. Dodana je bila tabela, kjer je<br />
bila predstavljena hrana, ki je Yin in tista, ki je Yang –<br />
sestavljena glede na to, koliko prevladuje ena ali druga<br />
teh sil. Zaključek se je zdel jasen: na pojav ali izginotje<br />
neke bolezni lahko vplivamo sami z izbiro hrane, ki jo<br />
bomo jedli. To sem izkusil kot neke vrste 'razodetje',<br />
ki mi je dalo moč, da vadim svoje novo pridobljeno<br />
zavedanje o lastni odgovornosti za lastno zdravje.<br />
Odtlej sem se trudil kar se da najbolje prehranjevati,<br />
da tako preprečim bolezni in vzdržujem zdravo<br />
ravnotežje.<br />
Moje lastne izkušnje so mi nedvoumno potrdile<br />
povezavo med prehrano in zdravjem, še vedno pa<br />
nisem imel nekih jasnih konceptov, ki bi mi omogočili<br />
razumevanje, zakaj in kako to deluje. Te si pridobivam,<br />
odkar sem se preselil v Anglijo, kjer se širše poglabljam<br />
v študij antropozofske literature. Ne bom trdil, da sedaj<br />
razumem vse v zvezi s prehrano in zdravjem, a razumem<br />
dovolj, da lahko dam prehrani njeno pravo mesto<br />
znotraj obsežne slike človeka kot bitja mikrokozmosa v<br />
povezavi s svetom kot makrokozmosom.<br />
Rudolf Steiner o prehrani v zdravju in bolezni<br />
Steinerjeva predavanja opisujejo različne in<br />
mnogovrstne vidike vprašanja, kako lahko prehrana<br />
vpliva na človekovo zdravje ali bolezen. Steiner na<br />
primer razlaga, da ".. so nekoč, posebno med arabskimi<br />
zdravniki, na prebavo gledali kot na delni bolezenski<br />
proces; na prebavo so gledali na način, ki ni povsem<br />
napačen: vladalo je mišljenje, da je človek s tem, ko je<br />
jedel, vnesel vase nekaj tujega in zaradi tega zbolel.<br />
Najprej mora - preko svojega notranjega organizma,<br />
preko notranjih organskih funkcij - premagati bolezen.<br />
Torej živi človek vseskozi v stanju 'bolezni', nato v<br />
stanju 'prebolevanja bolezni', 'zdravljenja'. Hrani se v<br />
bolezen in se ponovno prebavi v zdravje. To videnje, ki<br />
je dejansko nekaj časa veljalo med arabskimi zdravniki,<br />
je na sploh ... precej logično, saj med tistim, kar danes<br />
imenujemo 'hranjenje v zdravje' in 'hranjenje v bolezen',<br />
ni nobene meje. Samo pomislite, kako zlahka pride pri<br />
hranjenju do notranje razrvanosti. Tisto, kar je možno<br />
hitro preboleti, se spremeni v nekaj, česar ni mogoče<br />
preboleti. In tako človek zboli. V resnici pa meje med<br />
tema dvema stanjema sploh ni mogoče potegniti."<br />
Kasnejši razvoj dogodkov je potrdil pravilnost te moje<br />
čvrste notranje odločitve. Z leti sem res opazil mnoge<br />
pozitivne rezultate izboljšanja svoje prehrane in<br />
spoznal, da za zdravje posameznika ni pomembna le<br />
prehrana. Kljub temu ni bilo mogoče spregledati očitnih<br />
dobrodejnih učinkov nove diete na moje splošno boljše<br />
počutje. Pred to spremembo v zavedanju sem redno<br />
obiskoval splošnega zdravnika; po tem mi nikoli več ni<br />
bilo potrebno iti na kliniko. Do sedaj sem k sreči skoraj<br />
vse svoje zdravstvene težave zmogel rešiti sam, z nekaj<br />
malega pomoči komplementarne in antropozofske<br />
medicine. Dvakrat mi je splošni zdravnik odkril skrite<br />
simptome, ki bi lahko, če bi s svojo staro prehrano<br />
nadaljeval, vodili v resno bolezen. Na srečo se to<br />
ni zgodilo. Večji del mojih zdravstvenih težav je bil<br />
posledica slabega prehranjevanja, saj so bile to težave<br />
prebavnega trakta. S spremembo prehrane so vsi<br />
simptomi izginili. Pokazalo se je, da se je bilo vredno<br />
potruditi in paziti na kvaliteto hrane.<br />
V drugem predavanju se bežno dotakne vidika količine:<br />
"Ne moremo se izogniti dejstvu, da s hrano in pijačo<br />
svoje zdravje neprestano prizadevamo. Prekomerno<br />
hranjenje in pitje nas samo resneje prizadene, ves čas<br />
pa prizadevamo svoje zdravje le do določene stopnje.<br />
Vendar naš ritmični sistem to bolezen ves čas zdravi.<br />
Človekovo življenje na zemlji je neprestan proces<br />
zbolevanja in ozdravljanja. Ta proces pa prinese tudi<br />
resnično bolezen."<br />
Spet v drugem predavanju da večji poudarek pomenu<br />
količine: "Če nekdo zaužije nek strup, potem mora<br />
kot protistrup zaužiti tekoče proteine. Toda prav tiste<br />
stvari, ki so zdrave, lahko postanejo strupene, če telo<br />
z njimi ne ravna pravilno; če jih uživamo prekomerno.<br />
Proteini lahko torej izločijo iz človekovega telesa strup,<br />
lahko pa postanejo tudi sami strup, če v telesu gnijejo,<br />
ker smo jih zaužili preveč. Tako blizu sta si hranjenje<br />
in zastrupitev. Gotovo ste že slišali, da lahko preobilna<br />
hrana postane strupena.<br />
22
o b z o r i j<br />
23<br />
Veliko število bolezni je res povezanih s prehrano,<br />
pomeni, da je premalo poudarjeno dejstvo, da lahko,<br />
če želimo hrano prebaviti, pojemo le primerno količino<br />
živil." Na začetku članka je prikazano, kako lahko slabe<br />
prehranjevalne navade povzročijo resnično fizično<br />
obolenje. Če nekdo dan za dnem neprestano ponavlja<br />
isti vzorec 'preveč napačne, nekvalitetne hrane', bo prej<br />
ali slej zbolel, odvisno od konstitucije in moči. To je bilo<br />
dokazano z nekoliko nenavadnim poskusom, ki smo ga<br />
pred kratkim lahko videli v dokumentarnem filmu, kjer<br />
se je nek moški odločil, da se bo cel mesec prehranjeval<br />
izključno v McDonaldsu. Že po treh tednih diete so<br />
mu zdravniki svetovali, da zaradi resnih zdravstvenih<br />
težav jeter, visokega holesterola in pritiska s poskusom<br />
takoj preneha. To je bil seveda ekstremni primer. Toda<br />
človek se mora zavedati, da je tendenca k obolevanju,<br />
ki je naravno povezana s hranjenjem, vedno prisotna.<br />
Nekdo, ki se tega zaveda, bo morda rešitev iskal v<br />
tem, da se hrani povsem odpove. To bi bil prenagljen<br />
zaključek, saj s hrano sprejmemo vase substance in<br />
sprožimo različne procese, ki lahko mnoge procese<br />
zdravljenja v telesu tudi stimulirajo. Kajti "...človek<br />
je v svojem vsakodnevnem življenju konstantno<br />
nekoliko onesposobljen in se mora nato ozdraviti.<br />
Ko smo lačni ali žejni, smo namreč vsi nekoliko bolni<br />
in se pozdravimo tako, da jemo in pijemo. Lakota<br />
je začetek bolezni in če dovolimo, da se nadlajuje,<br />
lahko zaradi tega umremo... Vidimo torej, da celo v<br />
našem vsakdanjem življenju nosimo s seboj nekakšen<br />
začetek bolezni. Vsako uživanje hrane je v resnici<br />
zdravljenje... naše telo je notranje vedno zelo aktivno.<br />
Ko jemo, sprejmemo vase hranilo. Zunanje substance<br />
sprejmemo preko ust in črevesnih poti v določen del<br />
telesa. In vedeti moramo, da se naš organizem tem<br />
prehranskim substancam takoj upre; ker jih v njihovi<br />
prvotni obliki ne prenaša, jih uniči... Če ne jemo ničesar,<br />
je, kot bi imeli prazno vrečo, v kateri pa se kljub temu,<br />
da se izogibamo otipljivim substancam, nekaj dogaja.<br />
To aktivnost duhovna znanost prepozna kot astralno<br />
telo. Nikoli ni leno in če lahko ostane aktivno tako, da<br />
uničuje in raztaplja hranilne substance, je napolnjeno z<br />
ugodjem; ima občutek notranjega blagostanja. Če pa v<br />
telo ne vnašamo hranilnih substanc, naše astralno telo<br />
ni zadovoljeno, kar se izraža kot lakota. Lakota ni nekaj,<br />
kar bi počivalo v nas; to je duševno-duhovna dejavnost,<br />
ki je ni mogoče umiriti."<br />
Steiner opisuje tudi, kako se lahko hrana spremeni<br />
v zdravilo: "Ko se nekaj, kar je drugače zgolj proces<br />
prehranjevanja, v človekovem organizmu preplete<br />
s skrivnostjo dihanja, postane zdravilna sila. Res<br />
moramo previdno opazovati preobrazbo, skozi katero<br />
gredo zunanje substance v prehranskem procesu ...<br />
prehranske sile v človeku ... so prenešene naprej v<br />
dihalni sistem. In ko tam delujejo dalje, postanejo ne le<br />
sredstvo potešitve lakote in žeje in ne le sile poživitve,<br />
ampak se spremenijo v sile notranje korekcije bolezni.<br />
Preobražene hranilne sile postanejo sile zdravljenja.<br />
Vsakdo, ki pravilno razume prehrano, razume prvo<br />
stopnjo zdravljenja... Sile zdravljenja znotraj nas so<br />
preobražene hranilne sile."<br />
Dokaz za to lahko znova najdemo v ljudem<br />
manj poznanem nadaljevanju prej omenjenega<br />
dokumentarnega filma. Človek, ki se je poskusa lotil,<br />
je po osmih tednih razstrupljevalne diete, ki mu jo je<br />
predpisal njegov prijatelj in strokovnjak za prehrano<br />
Alex Jamieson, ponovno ozdravel. V svojem predavanju<br />
z naslovom Različni tipi bolezni Steiner nedvoumno<br />
priznava, da je dieto mogoče uporabiti kot zdravilo, da je<br />
dietno zdravljenje najboljše zdravilo za akutne bolezni.<br />
Uradna medicina opisuje akutno bolezen kot bolezen, ki<br />
se pojavi nenadoma in pogosto zahteva nujno zdravljenje.<br />
Z vidika duhovne znanosti akutne bolezni .... " izvirajo<br />
iz nepravilnosti v astralnem telesu ter se pojavijo v<br />
obliki določenih nesposobnosti živčnega sistema v eni<br />
ali drugi smeri... verjeti, da je, če nekoga, ki ga boli<br />
želodec ali ima težave s srcem ali neko jasno opazno<br />
nepravilnost kjerkoli, potrebno direktno zdravljenje<br />
simptoma, je čisti nesmisel. Poglavitno tukaj bi lahko<br />
bilo, da se je simptom pojavil zato, ker živčni sistem ni<br />
zmožen delovati ... Toda prav tako ne moremo reči, da je<br />
pri boležini želodca najprej potrebno obravnavati živce.<br />
S tem ne dosežemo ničesar. Rezultat dosežemo le, če se<br />
zavedamo, da je živec izražanje astralnega telesa in tukaj<br />
iščemo vzroke za nepravilnosti."<br />
Tukaj pa naletimo na globlje vzroke bolezni, kajti<br />
"astralno telo je v primerjavi s fizičnim telesom<br />
nepopolna podlaga človeški naravi; v njem so čustva,<br />
strasti, želje itd. Preko čustev astralnega telesa uživamo<br />
mnogo stvari, ki na čudoviti organizem fizičnega<br />
telesa škodljivo vplivajo, kljub dejstvu, da kot blažilec<br />
med obema stoji etersko telo (telo življenjskih sil). Z<br />
drugimi besedami, astralno telo je tisti del človeka, ki<br />
najbolj jasno kaže svojo nebožanskost. Etersko telo je<br />
bolj božansko, saj človek nima toliko vpliva nanj, fizično<br />
telo pa je najbolj božansko od vseh; je božje svetišče,<br />
saj človek nanj ne more prav nič vplivati. Medtem ko<br />
človek v svojem astralnem telesu išče vse vrste užitkov<br />
in ima lahko vse mogoče želje, ki škodljivo vplivajo na<br />
fizično telo, je celo dandanes fizično telo še vedno tako<br />
čudovit inštrument, da se lahko desetletja upira srčnim<br />
strupom in drugim škodljivim vplivom astralnega<br />
telesa. Tako moramo priznati, da je zaradi vseh stvari,<br />
ki se v astralnem telesu dogajajo, le-to postalo najslabši<br />
del človeka.
24<br />
D <br />
Če pogledamo globlje v človekovo naravo, bomo videli,<br />
da ležijo najgloblji vzroki za bolezen v astralnem telesu<br />
in njegovih slabih učinkih na etersko telo in preko<br />
eterskega naprej na fizično telo.<br />
Steiner označi dietno zdravljenje kot "iskanje pravega<br />
ravnovesja med tem, v čemer človek uživa, in tistim, kar<br />
je zanj dobro. Pomembnen je njegov način življenja, ne<br />
z ozirom na zunanjo stvarnost, ampak na to, kar mora<br />
človek prebaviti in predelati. In v tem smislu ne more<br />
biti nikomur nič jasno, če gleda skozi oči materialistične<br />
znanosti. Spoznati moramo, da je vse okoli nas, v<br />
svetu makrokozmosa, povazano z našim zapletenim<br />
notranjim mikrokozmičnim svetom in vsaka hrana, ki<br />
tam obstaja, ima neko povezavo s tistim, kar je znotraj<br />
našega organizma.<br />
Naloga vsakega posameznika je najti dieto, ki bo koristna<br />
za vsa njegova telesa – za njegov Jaz, astralno, etersko<br />
in fizično telo – in ne le v užitek njegovemu astralnemu<br />
telesu. To zahteva neke vrste prevzgojo osebnih simpatij<br />
in antipatij astralnega telesa do posameznih hranil. Do<br />
te mere je tisto, v čemer oseba uživa, tudi dobro za njen<br />
vsesplošen razvoj" ... drugače bo na tak ali drugačen<br />
način spoznal, da vase sprejema nekaj, kar zanj ni dobro.<br />
Pravo osnovo za svoje odločitve bomo našli v duhovni<br />
znanosti. Ko predpisujemo dietno zdravljenje, je dosti<br />
preveč površno, če se ravnamo le po zaključkih, vzetih<br />
iz statistike ali kemije. Potrebujemo čisto drugačne<br />
osnove, kajti ko obravnavamo zdravega ali bolnega<br />
človeka, mora biti aktivno tudi duhovno znanje."<br />
V enem samem članku ni mogoče razložiti vseh<br />
aspektov hranjenja kot terapije, saj je človeško bitje,<br />
gledano z vidika holistične, antropozofske perspektive,<br />
izredno kompleksno bitje. Nismo si pogledali, kako<br />
nam lahko pravilna prehrana pomaga tudi pri drugih<br />
boleznih, ne le akutnih, kako lahko dietno zdravljenje<br />
izboljša zmožnosti za učenje in celo zmanjša nesocialno<br />
obnašanje ter duševne težave. Kljub temu pa nam lahko<br />
Steinerjeve razlage, ki so v tem članku predstavljene,<br />
zadostujejo, da spoznamo velik pomen prehrane za<br />
zdrav razvoj vsakega bitja; bitja telesa, duše in duha.<br />
Brane Žilavec je Slovenec, ki živi in dela v Sheffieldu.<br />
prevedla Marina Nuvak<br />
Društvo Ajda Goriška<br />
Sreda, 9. januar<br />
Osnove biodinamike in uporaba setvenega koledarja<br />
Sreda, 16. januar<br />
Kolobar v vrtu plodovke in cvetnice<br />
Sreda, 6. februar<br />
Osnove biodinamike in rez sadnega drevja<br />
Sreda, 13. februar<br />
Kolobar v vrtu korenovke in listnate rastline<br />
Druga polovica meseca februarja (na dan za plod)<br />
Prikaz obrezovanja sadnega drevja na kmetiji GRUDEN<br />
Četrtek, 6. marec<br />
Redni letni občni zbor<br />
Četrtek, 13. marec<br />
Osnove biodinamike, kompostni preparati<br />
Društvo Ajda Domžale<br />
Četrtek, 10. januar ob 18. uri<br />
v Domžalskem domu velika dvorana (stara knjižnica)<br />
Okrogla miza, ki jo bo vodila g. Fanči Perdih z naslovom:<br />
Povezava rastlin z zemljo in kako to vse skupaj deluje<br />
Četrtek, 14. februar ob 18. uri<br />
v Domžalskem domu velika dvorana (stara knjižnica)<br />
Redni letni občni zbor<br />
Četrtek, 14. februar ob 19. uri<br />
v Domžalskem domu velika dvorana (stara knjižnica)<br />
Delavnica: Ročno izdelana naravna mila po hladnem postopku<br />
(vse o milu, praktičen prikaz izdelave mila)<br />
Delavnico bo vodil g. Florian Regovec