You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
na neke od najradikalnijih kreativnih ponašanja tog perioda u jugoslovenskoj umetnosti, došle suosamdesete koje su i u njegovom primeru pokazale jedan novi interes za ponovnu produkcijuartefakta. Tada on menja strategiju i zauzima isto tako radikalni, ali sada i zaoštreno ironični stavprema socijalnoj zbilji, položaju umetnika u novouspostvaljenoj društvenoj hijerarhiji vrednosti(kada je nastao nezabeleženi prodor šunda i pompijertva); u tom periodu počinje i da objavljujekratke priče o umetnosti koje su među prvim menisfestacijama postmodernizma u našoj umetnosti istvara umetničke predmete koji poseduju evidentna estetička svojstva ali ona su sada potpunodrugačijih namera, poruka i ciljeva. Devedesete, napokon, u njegovom radu još jednom beležezaokret u skladu sa dominantnim temama vremena ali i sa promenjenom ikonosferom svakodnevice.Pre svega onom koja se direktno tiče opšte ideološke i političke realnosti.Glavna Todosijevićeva misao kreće se unutar svesti da se naše aktuelno društvo našlo na ivicifašizma - kako je sam isticao. Taj opšti sindrom naravno da je zahvatio i osetljivo područjeumetničkog stvaralaštva, čak je izvesno da je baš tu nacionalsacijalizam u domaćoj varijantiproizveo i najveću štetu u zvaničnoj umetnosti, u institucijama koje se njome bave, u umetničkojkritici koja je postala estradna i plaćenička. Kulturna štetočinstva koja su načinjena najteže supogodila seriozne umetnike koji, poput samog Todosijevića nisu imali drugih sredstava za odbranusem vlastito stvaralaštvo. A u tim pokušajima i činovima samoodbrane radovi Raše Todosijevićazauzimaju jednu od najinteresantnijih i najuzbudljivijih pozicija.Firma Todosijević, baš kao u kakvoj reklamnoj manufakturi ili marketinškoj agenciji do sada jerealizovala četiri reklamna plakata: Srborandže, Ubistvo i Cvet kanalizacije a Restoran Sloboda jesamo u jednoj prilici izveo firmopisac direktno na zid vršačke Konkordije (za izložbu Prestupničkeforme). Povodom ovakvog oglašavanja Todosijević je rekao kako su oglasi maksimum do koga svestovdašnjih ljudi može da dosegne, a uzrok tome su umetnici glupi kao tocila, a sami oglasi nastajuapsolutizacijom tuđeg idiotizma.Estetika Todosijevićevih bilborda nastala je kao nova vrsta kritike koja je našla mesta negde upraznom prostoru između postojeće kritike i umetničkog dela. I to pre svega kritike društvenestvarnosti a ne umetničke. Todosijevićevi reklamni panoi simuliraju na ironični i perverzni način iumetnost i robu, estetičku i propagandnu poruku, smisao i potrebu..., oni su hibridna vizuelnafiksacija ovog ideološkog trenutka prelomljenog preko nećega što ima privid svega - umetnosti,dizajna, propagande.Čedomir Vasić: Govor istorijeOd kada se pojavio na umetničkoj sceni početkom sedamdesetih godina Čedomir Vasić je stalnoispoljavao ambivalentno shvatanje osnovnih estetičkih propozicija svoje epohe - i ranijih epoha krozkoje je plastičko stvaralaštvo prolazilo a koje su ga iz nekih razloga kao stvaraoca naročito zanimalei podsticale na mentalno i kreativno delovanje. Tako je svih ovih godina s jedne strane vrlo vidljivanjegova zainteresovanost za žive problemske sklopove vizuelnog jezika onih sredstava koja jekoristio, a iz čijih je striktnih medijskih odrednica već u prvoj fazi izlazio i sve češće supstituisaotzv. novim medijima - pogotovo videom, zatim instalacijama i ambijentima, elaborirajući teme isadržaje svoje umetnosti mnogobrojnim postupcima unutar imanentne semantičke ravni i izvedbene,upravo procesualne postavke.Već prva izložba: Klijina bašta održana novembra meseca 1992. godine u Galeriji ULUS-a otkrilaje jednu novu temu. Nju implicira sledeći citat preuzet iz Tukididove Istorije:Od pređašnjih ratova najveći beše Persijski, ali i on je brzo odlučen u dvema bitkama na moru ikopnu. Međutim ovaj rat toliko se odužio i Grčka je za to vreme toliko patnji podnela, koliko nikadanije u istom vremenskom periodu. Jer, nikada toliko zauzetih gradova nije bilo opustošeno, bilo odvarvara, bilo od međusobno zaraćenih strana (a bilo je i onih gradova gde je pri zauzimanjupromenjeno i stanovništvo), niti je ikada bilo toliko izbeglica i krvoprolića što zbog samog rata, štozbog nesloge...Dakle, veza je očigledno direktna sa aktuelnim ratnim zbivanjima na jugoslovenskom područjudevedesetih godina. Dramatična aktuelizacija teme u radu Čedomira Vasića pokazali su njegovosuvereno vladanje nekim povesnim umetničim sadržajima koji mu efikasno pomažu da identifikujesa njima uporediva današnja zbivanja i to ne samo u domenu estetičkih formi već i u društvenim teideološkim procesima. Govor istorije u ovakvoj kreativnoj interpretaciji postao je i govorom našegvremena.Zapravo sve ovo o čemu je dosada bilo reči sublimisano je u multimedijalnoj ambijentalnojinstalaciji Čedomira Vasića pod nazivom Put u Oz koja je tokom novembra meseca 1997. godineizvedena u Savremenoj galeriji Pančevo. Realni, egzistencijalno potvrđen predložak ovoj totalnoj