ilo da se odmah uspostavi saradnja sa paritetnim odeljenjem UNMIK-a, a kasnije i sa privremeniminstitucijama, a to je u ovom slučaju Ministartsvo za kulturu, sport i omladinu Vlade Kosova. AliBeograd je uzaludno pokušavao da izbegne ovu kooperaciju stalno se pravdajući da sem važećihzakona u Srbiji, drugi su za njega irelevantni. To je samo umnožavalo probleme i samo je bilopitanje vremene kada će iz Prištine stići zahtev da se primeni restuticija između Srbije i Kosova, štojeste apsurd, ali je istovrmeno i politička realnost koja se jedno vreme može ignorisati, ali na dužirok, ta vrsta zanemarivanja objektivne situacije samo šteti. Što se pokazalo tačnim.Sad je već došao trenutak da se vrlo energično ispostavi zahtev da se u kosmetske institucijevrate muzealije, arhivska građa i dokumentacija koje su odnete 1999. godine. Beograd upravo ovihdana eufemistički ovaj problem prikriva formulom odpočinjanja saradnje sa prištinskiminsistucijama – konkretno, Mistarstvo kulture i informisanja Vlade republike Srbije poziva nasastanak Ministarstvo za kulturu, sport i omladinu Vlade Kosova da bi, sa zakašnjenjem od šestgodina, pokušao da spase ono što se sada više spasiti ne može. A to bukvalno znači, da neće moći,ignorišući internacionalne propise i standarde u ovoj oblasti, da izbegne obavezu restitucije onihdelova kulturne baštine koje su sa Kosova prenete u Beograd i u još nekoliko gradova Srbije i poredtoga što se oni odnose na kulturu i istoriju srpskog naroda. Kao i u vek, to celokupno, i već petnaestgodina praktikovano inaćenje sa onim što se očigledno mora učiniti, nikako da političare kojiodlučuju o sudbini države i njenim interesima ubedi u neminovno, redovno se u ciklusima ponavlja,a najparadoksalnije je što je taj isti stav zadržan i u administracijama koje su u Beogradu formiraneposle 5. oktobra 2000. godine.Kada se iznese ovakva vrsta kritike, logično je pitati koji je zapravo način da se takvopostojeće stanje prevaziđe, dakle ne da se popravi nastala šteta, jer je to očigledno nemoguće, većkako da se uspostaviti ona vrsta saradnje, bilo da je u pitanju spoljašnja restitucija sa Hrvatskom, iliunutrašnja u Bosni i Hercegovini ili takođe interna na relaciji Beograd – Priština. Odgovor jezapravo vrlo jednostavan. Uvažavanje realnosti, na žalost, nije baš blisko političarima, posebnoonima čija je ideologija podosta idaljena od stvarnog života, od razumevanja međunarodnihstandarda i diplomatskog ponašanja u rešavanju spornih pitanja, a to su ključne reči u ovimdelikatnim i za svaku državu opasnim poslovima mereno posledicama koje mogu nastati. Dakle, zarešavanje sporova neophodno je uspostaviti dijalog. Da bi se dijalog vodio potrebne su najmanje dvestrane, a u nekim slučajevima i tri (treća je najjača i arbitrira kada se ne može uspostaviti dogovor).U tim dijalozima učešće političara treba svesti na najmanju moguću meru, a većinu poslovaprepustiti stručnjacima koji najbolje razumeju problem i koji će se, po prirodi stvari, najlakšedogovoriti o solucijama koje su realne i koje se mogu primeniti u praksi. U slučaju restitucije saHrvatskom neophodno je da mešovita Komisija nastavi rad na identifikovanju i pronalaženjupredmeta koje traži jedna ili druga država, i u slučaju Kosova treba formirati mešovite komisije (uzpomoć međunarodne zajednice) koje će pronaći načine da se ta neobična, ali mužna restitucija obavi(jer od nje zavise i drugi uslovi koji treba da dovedu do ukupnog razrešenja statusa južne srpskepokrajine).Restitucija kulturnih dobara kao značajan deo, uprkos mišljenja političara, u periodudefinisanja ukupne tranzicije, pa time i formiranja nove kulturne <strong>politike</strong>, na žalost je znatnozapuštena i marginalizovana oblast. Ukazali smo da je u slučaju uspostavljanja političkih idiplomatskih odnosa sa Hrvatskom upravo restitucija odigrala jednu od najznačajnijih uloga.Nemamo nimalo dilema da će i u definisanju statusa Kosova, koje će biti podržano od međunarodnezajednice, a koja neče narušiti suverenitet Srbije, restitucija kulturnih dobara biti jedno od glavnijihpitanja, bedljivijih argumenata da se nešto u ovdašnjoj političkoj predstavi prema svetu menja nabolje i da će legitimni zahtevi Beograda biti prihvaćeni sa onom vrstom pažnje i razumevanja koji seovde sa pravom očekuju.Treći program Radio Beograda, 28. septembar 2005.Kulturna politika i tranzicija IVUporedna legislativaPostoje tri glavna instrumenta kojima država upravlja kulturnom politikom. To su: legislativa, dakle,stvaranje zakonskog okvira u kome se postavljaju pravne osnove za obavljanje ove delatnosti.Zatim, to je finansiranje kulture, posebno u periodu tranzicije kada se, usled ukupne društvenetransformacije, posebno ekonomske, moraju pronaći novi načini, sem budžetskog, za prikupljanje
neophodnih sredstava za održavanje ovih velikih sistema, uopšte gledano, od opštenacionalnogznačaja. Najzad, u te osnovne intrumente spada i kadrovska politika, i to na svim nivoima – oddržavne uprave do nacionalnih, gradskih i lokalnih institucija, znači, od izbora ministra i njegovognajužeg tima, preko postavljanja direktora ustanova do angažovanja najboljih stručnih kadrova unjima.Ovom prilikom razmotrićemo stanje u aktuelnoj legislativi koja reguliše ovu oblast uporedjujući jesa sadržajem dva nova zakona – jedan, koje ćemo zvati ’nacrt’, a bio je pripremljen u periodu 2001-2003. godine, međutim zbog prevremene promene vlasti, on nije bio ušao u skupštinsku proceduru, idrugi, ’predlog’ koji je zapravo prerađeni zakonski tekst iz 2000-2001. godine koji je bio potpunospremljen da uđe u proceduru izglasavanja, ali je zbog niza manjkavosti, nedorečenosti, a pre svegazbog nedovoljne usklađenosti sa aktuelnim evropskim propisima, bio povućen iz skupštinskeprocedure. Naravno, tekstove sva tri zakona, i postojećeg, i ’nacrta’ i ’predloga’ posmatraćemo usvetlu propisa, standarda i preporuka koji se moraju, nekada u doslovnom obliku, nekadamodifikovani, uneti u budući zakon o kulturnoj baštini bez obzira koja ga administracija budekonačno predložila, a skupština usvojila – aktuelna ili buduća.Najpre ćemo se osvrnuti na razloge zašto još uvek važeći ’Zakon o kulturnim dobrima’ RepublikeSrbije koji je donet 1994. godine nije više adekvatan te je stoga morao odpočeti posao na pripreminovog.Od donošenja 'Venecijanske povelje o arhitektonskoj baštini' 1964. godine, do usvajanja'Konvencije o arhitektonskoj baštini’ u Grenadi od strane evropskih država 1985. godine, prošlo jedosta vremena. Ovim dokumentima razdoblje zaštite spomenika kulture u kome su zaštićavana"remek-dela" nacionalne i svetske kulturne baštine, od prilike do prilike, preraslo je u celovit,integralni pristup očuvanja nepokretne, pokretne i nematerijalne baštine, a od vremena Grenade jeprevaziđen i pristup baštini koji je bio redukovan na "zaštitu" u korist njene ''revitalizacije’’. Tajkorpus legislative postao je obavezno štivo svim državama koje su pretendovale da uđu u Evrospkuuniju.Jasno je da su sazrele okolnosti da se zakonodavstvo u oblasti spomenika kulture i u Srbiji uskladine samo sa 'Konvencijom o arhitektonskoj baštini’ iz Grenade, nego i sa 'Smernicama očuvanjabaštine’ koje je, u sprovođenju Konvencije, postavio Savet Evrope 2000. godine. One su opšteprihvaćene u evropskim državama i sve zemlje u tranziciji koje pristupaju Savetu Evrope donele sunove zakone koji regulišu ovu oblast na isti način.Posle uočavanja odstupanja postojećeg zakona odlučeno je da tekst novog zakona bude usklađen naosnovu odredbi pomenute Konvencije i Smernica. Sa direktorom Direktorata za kulturu SavetaEvrope tada je dogovoreno da će eksperti Saveta Evrope učestovati u radu s našim stručnjacima uprocesu izrade ovog zakona. Radni tekst ovog zakona rađen je u isto vreme i sa Pokrajinskimizvršim većem Vojvodine, ali i sa Koordinacionim centarom za Kosovo i Metohiju kojim prilikomsu obrazovane jedinstvene radne grupe. Ministarstvo kulture Republike Srbije, Koordinacioni centarSavezne republike Jugoslavije i Izvršno veće Vojvodine smatrali su da je neophodno uskladitistavove o istoj materiji, pa je stoga obrazovana zajednička radna grupa.Osnovna načela u izradi Radnog teksta ovog zakona bila su sledeća:I Duh i slovo Konvencije iz Grenade i Smernica Saveta Evrope iz 2000. godine bili supolazna osnova i na odgovarajući način ugrađeni su u Radni tekst zakona.II Prihvaćena je smernica Saveta Evrope da se u nazivu zakona ne stavlja naglasak na“zaštitu” i da je korisno da se taj zakon naziva zakon “o baštini’’, jer je takav ikarakter njegove sadržine.III Radni tekst tretira sve vrste spomenika kulture (nepokretne, pokretne, nematerijalne)integrisane s razvojem sredine, kao činilac koji taj razvoj čini vrednijim, a neizolovano, van države u kojoj se nalaze. Na primer, arhitektonska baština, nastala kaointegralni deo izgradnje naselja i uređenja prostora u prošlosti, zaštićuje se, čuva iobnavlja kao integralni deo savremene izgradnje naselja i uređenja prostora usadašnjisti, da bi se mogla predati unapređena generacijama koje dolaze.IV Radni tekst razrađuje celovit sistem u kome su međuzavisno integrisani: zaštita dobara,njihova valorizacija (iz koje sledi kategorizacija i utvrđivanje režima zaštite),očuvanje baštine s orijentacijom na njenu revitalizaciju u savremenim uslovima uzpuno usklađivanje s izgradnjom naselja i uređenjem prostora, te planovima i aktimakojima se ono reguliše.V Obezbeđen je uravnotežen odnos između mera restrikcije (odobrenja, nadzora,obaveza, prinudnih mera, kaznenih odredbi i sl.) i mera stimulacije (istraživanje,
- Page 4:
pomračenje’’Dosije SrbijaAktiv
- Page 7 and 8:
luksuznog proizvoda po novoformiran
- Page 9 and 10:
I UMETNICI U NEVREMENUMileta Prodan
- Page 11 and 12:
u tekstove u Beorami i drugim časo
- Page 13 and 14:
lična, najpre po vođu grupe Nunet
- Page 15 and 16:
vlastite kose i noktiju na rukama i
- Page 17 and 18:
komercijalnom prostoru kakav je Pro
- Page 19:
kao prividnog slikanja na šta je p
- Page 22 and 23:
Republika, br. 181, 1-15. februar 1
- Page 24 and 25:
metaforičke predstave mogu se iden
- Page 26 and 27:
vrlo zainteresovan za dalje prošir
- Page 28 and 29:
Između radikalizma i apstinencijeS
- Page 30 and 31:
adekvatnog odgovora na bitne karakt
- Page 32 and 33:
Jugoslaviji. Nekada "mrtav", velič
- Page 34 and 35:
koji je Lazar Trifunović napisao i
- Page 36 and 37:
(poput recimo pančevačke 'Galerij
- Page 38 and 39:
aktuelni sukob u ULUSu.Dugogodišnj
- Page 40 and 41:
teških godina komunističke repres
- Page 42 and 43:
Ovakvo čitanje izložbe "Exces..."
- Page 44 and 45:
Globalne promeneNova muzeologija i
- Page 47 and 48:
protiv zamrznutosti!Predstavi su se
- Page 49 and 50:
Sveopšte urušavanje i kulturnog p
- Page 51 and 52:
masovnih smrtonosnih raspleta na ex
- Page 53 and 54:
neuspelog Ilindenskog ustanka u Mak
- Page 55 and 56:
Poslednjih decenija poznog moderniz
- Page 57 and 58:
umetnosti 'očeva', dovodeći u pit
- Page 59 and 60:
uglavnom nemamo) iz kojih i proizla
- Page 61 and 62:
koja u recentnoj umetnosti traga za
- Page 63 and 64:
tim naslovom Ješa Denegri je, izme
- Page 65 and 66:
prostornoj postavci bila je istorij
- Page 67 and 68:
sadržajima koji nisu obavezno bili
- Page 69 and 70:
(koji definišu jednu civilizovanu
- Page 71 and 72:
Posle Julovske uzurpacije organizov
- Page 73 and 74:
Konkordija.Ta galerija već gotovo
- Page 75 and 76:
elitu.Spektakl Kunstlager - i njego
- Page 77 and 78:
prizora čak prevazilaze životnu r
- Page 79 and 80:
umetnicima koje smo pomenuli na po
- Page 81 and 82:
Posle dve beogradske premijere odr
- Page 83 and 84:
Fotografije sa atributimaU Paviljon
- Page 85 and 86:
Evrope i sveta koji vrlo pomno istr
- Page 87 and 88:
kritički naglašenu ideološku i s
- Page 89 and 90:
udaljenosti koja je zapravo svedoč
- Page 91 and 92:
najizrazitih pojava nastalih posle
- Page 93 and 94:
mogla upravo nekim njihovim idelozi
- Page 95 and 96:
vremenu raskida sa svojim dotadašn
- Page 97 and 98:
korak je učinjen - nova kultura se
- Page 99 and 100:
Kao jedna od manifestacija kojom je
- Page 101 and 102:
veze i sa zbivanjima na opštepolit
- Page 103 and 104:
elementarnom crtežu koji zaodeva i
- Page 105 and 106:
Do danas na neka pitanja javnosti j
- Page 107 and 108:
godine i danas se čini izuzetno ak
- Page 109 and 110:
proklamovane borbe protiv "novokomp
- Page 111 and 112:
Vreme umetnosti, br. 4, Vreme, 19.
- Page 113 and 114:
jedva da razumeju šta je osnovna d
- Page 115 and 116:
Beorama, br. 3, juni, 1995.Pobrkani
- Page 117 and 118:
katalogu ove izložbe vrvi od mnogi
- Page 119 and 120:
tendencija koje formiraju Novi svet
- Page 121 and 122:
pojavila su se dobra i učena saop
- Page 123 and 124:
Helenizam i renesansaPoslednja reč
- Page 125 and 126:
Dakle, programska oscilacija u ovom
- Page 127 and 128:
Beorama, br. 54, maj, 1996.(Posle o
- Page 129 and 130:
domaće i inostrane javnosti na ugr
- Page 131 and 132:
direktori, ali i bez toga, a primer
- Page 133 and 134:
Već više od mesec dana u Beogradu
- Page 135 and 136:
se, između ostalog, obavlja i tran
- Page 137 and 138:
profesionalnim integritetom koji su
- Page 139 and 140:
Popović je ponovio i u poslednjem
- Page 141 and 142:
nas.Socijalistička partija Srbije
- Page 143 and 144:
postoje između ove dve političke
- Page 145 and 146:
umetnosti ne bi li se opisana opšt
- Page 147 and 148:
akademskoj, inteletualnoj i umetni
- Page 149 and 150:
Najzad, valjda će tada doći na re
- Page 151 and 152:
na najvišem mestu naše kulture i
- Page 153 and 154:
počeli protesti u njegovom (anonim
- Page 155 and 156: koje smo u prethodnom broju registr
- Page 157 and 158: 2000 ljudi najrazličitijih struka
- Page 159 and 160: ona se u svom radu, generacijski gl
- Page 161 and 162: to naprosto nije imao vremena usled
- Page 163 and 164: Šarenilo političkog marketinga u
- Page 165 and 166: Represija i izazoviUz političku al
- Page 167 and 168: neistomišljnicima, da sutradan nis
- Page 169 and 170: elim bubrezima u autentičnoj živo
- Page 171 and 172: "Program za Beograd" Demokratske st
- Page 173 and 174: Ujedinjenih nacija, odnosno njenu d
- Page 175 and 176: dolazi do zaključka da bi takva u
- Page 177 and 178: U organizaciji Centra za savremenu
- Page 179 and 180: u Normandiji 1944. godine) to je nj
- Page 181 and 182: polazna naznaka koja ukazuje na raz
- Page 183 and 184: transparentan način, pri čemu se
- Page 185 and 186: svetom, transparentnost u odlučiva
- Page 187 and 188: 'remek-dela' nacionalne i svetske k
- Page 189 and 190: dokumentacijom i drugim aktivnostim
- Page 191 and 192: - posebna pažnja poklonjena je pro
- Page 193 and 194: izložbe devedesetih, nove pojave u
- Page 195 and 196: Kada je maja meseca 1995. godine is
- Page 197 and 198: nadležna za dozvole da obezbedi ov
- Page 199 and 200: slično) koja prouzrokuje brojne sp
- Page 201 and 202: postali totalno ugroženi posebno n
- Page 203 and 204: prvi pogled može izgledati samo ka
- Page 205: artefakata se njene teritorije. Kao
- Page 209 and 210: sаglаsnоsti, (u kоје sе ne u
- Page 211 and 212: - tеrminоlоškо usklаđivаnj
- Page 213 and 214: nаciоnаlnоg cеntrа ili instit
- Page 215 and 216: Zavoda, preko Koordinacionog centra
- Page 217 and 218: zajednice kosovskih Srba na Kosovu
- Page 219 and 220: posetili manastir i izvestili o kar
- Page 221 and 222: odnosu na važeći Zakon, i osnovne
- Page 223 and 224: dvesta godina vrlo intenzivno, pose
- Page 225 and 226: stvaralaštvo (ne u javnom, već u
- Page 227 and 228: predmetima druge i treće kategorij
- Page 229 and 230: Nematerijalno nasleđe danas se sam
- Page 231 and 232: u trouglu: Republika Srbija, Srpska
- Page 233 and 234: narasloj psihozi generisanog straha
- Page 235 and 236: užem smislu: očuvanjem kulturne b