O TERORIZME S ORIENTALISTOM OLIVIEROM ROYOMO BOJ S TERORIZMOM BY SA MALI STARAŤSPRAVODAJSKÉ SLUŽBY A NIE VOJSKONastupuje nové, už v Európe vychované pokolenie teroristov. Nebojujú za Irak, Afganistan či Palestínu. Nepoznajú icha zavrhujú hocaký nacionalizmus. Chcú zbúrať starý poriadok Západu a vytvoriť globálne spoločenstvo pravoverných.Tvrdí to francúzsky filozof a orientalista, znalec sveta islamu, prednášateľ na Vysokej škole vedeckých štúdií a riaditeľŠtátneho ústredia vedeckého výskumu v Paríži Olivier Roy (ročník 1947). Je autorom trinástich kníh, medzi ktoré patria,napríklad, „L‘Echec de l‘Islam politique“, 1992 (Krach politického islamu), „Généalogie de l‘islamisme“, 1995 (Rodokmeňislamizmu), „L‘islam mondialisé“, 2002 (Globalizovaný islam), „Islamist Network. The Pakistan-Afghan Connection“, 2003(Islamistická sieť: pakistansko-afgánske spojenie), „Globalized Islam: The Search for a New Ummah“, 2004 (Globalizovanýislam: hľadanie nového moslimského spoločenstva), „La Laďcidé face à l‘islam“, 2005 (Laici zoči-voči islamu). Pôsobí tiežako poradca francúzskej vlády pre islamské otázky. S Olivierom Royom sa zhováral Miro Procházka.Taliansky policajný minister varuje, žeteroristi stoja už pred bránami Ríma,klopú na dvere Európy. Mali byť londýnskebombové atentáty Rubikonom,po prekročení ktorého už nič nebudeako prv?Kdeže! Útoky v Londýne neboli nijakýmrozhodujúcim okamihom, nič nezmenili. Boliďalšou bitkou v pretrvávajúcej globálnejvojne. Navyše poviem, že sa nielen dali očakávať,ale práve Londýn sa zdal byť jednýmz najsamozrejmejších cieľov.Lebo britská vláda je najvýznamnejšímspojencom Ameriky?Nie. Pretože Londýn je jednou z najvýznamnejšíchsvetových metropol. Miestosťaby vysnené pre teroristov usilujúcicho chýr. Napokon rovnako ako Madrid.…Barcelona, Rím, alebo Paríž…Samozrejme. Všetky tie mestá sa môžustať cieľom teroristov. Hoc aj zajtra.Madridské atentáty spája s londýnskymito, že obe mestá sú sídlami štátov,ktoré vyslali vojská do Iraku. Bombamiv Španielsku sa teroristi pokúsili vynútiťod tamojšej vlády zmenu politiky.A podarilo sa. Útoky v predvečer voliebpresvedčili Španielov, aby hlasovalipre stranu, ktorá sľubovala stiahnutievojsk z Iraku. Mohli aj londýnski atentátnicisledovať také politické ciele?Nikdy ma nepresviedčala teória, žeatentátnici z Madridu chceli vynútiť zmenupolitiky španielskej vlády. Podľa mňak zmene politiky viedli nie ich bomby, ležpolitická hlúposť premiéra Aznara, ktorýratujúc – podľa svojho presvedčenia – moc,začal uhýbať, zahmlievať, zvaľovať vinu zaatentáty na baskických separatistov. Ktovie,akým výsledkom by sa voľby skončili, kebyAznar hovoril pravdu. Skade mohli teroristivedieť, že sa španielsky premiér prejavíako hlupák ? Teroristi, pochopiteľne, mohlichcieť potrestať Španielsko za vyslanie vojskdo Iraku, za podporovanie Ameriky, aleisto im ani na um nezišlo, že môžuvynútiť zmenu politiky španielskejvlády. Nazdávam sa, že túžbupo odplate, spôsobenie čo mož-52no najväčšej bolesti, sledovali aj teroristiz Londýna.Čiže jednako hlavné mestá štátovudržiavajúcich vojská v Iraku alebov Afganistane sú ohrozenejšie než tie,ktoré sa globálnej vojny s teroristaminezúčastňujú? Možno teda stačí stiahnuťsvoje vojská od Tigrisu a Eufratua znovu sa cítiť bezpečne?Udržiavanie vojsk v Iraku alebo Afganistane,samozrejme, zväčšuje rizikoteroristickej odvety, ale stiahnutie vojakovvôbec nedáva záruku bezpečnosti a pokoja.Nejestvuje nijaká automatická úmera. Francúzskonevyslalo vojská do Iraku, stavalo saproti vojne, a jednako sa pred dvoma rokmiteroristi pokúsili zaútočiť na Štrasburg.Našťastie, naše zvláštne služby útok zmarili.Slovenskí vojaci sa zúčastňujú okupácieIraku, čo, pochopiteľne, vystavuje Bratislavuväčšiemu nebezpečenstvu, ale pri všetkejúcte k vášmu mestu, pre teroristov nie jeto také meno ako Madrid, Londýn aleboŠtrasburg. Nevidí sa mi, žeby sa Bratislavamala nachádzať na zozname prvoradýchteroristických cieľov.Teroristické organizácie sa prihlásenímk atentátom obvykle odvolávajúna krivdy a pokorenia doznané moslimamizo strany cudzích vojakov – okupácie,mučenia, poníženia, zneucteniekoránu.Príliš sa usilujeme racionalizovať spôsobmyslenia a postupovania teroristov. Istežesa dovolávajú vojny v Iraku, aby odôvodniliútoky, a predovšetkým, aby získali potleskmedzi mohamedánmi, zburcovali ich protinepriateľovi. Kedysi boli mobilizujúcimi heslamiPalestína, Afganistan, Kašmír, Bosnaalebo Čečensko. Dnes nijaká iná vojna, nijakáiná otázka nevzbudzuje v islamskom svetetaké emócie ako iracká. Lež teroristom,ba ani samotnej al-Kaíde, na Iraku vôbecnezáleží. Berú irackú vojnu vyslovene akonástroj a ide im o globálne ciele – vytvoriťummu čiže svetové spoločenstvo veriacich,postaviť sa západnej civilizácii, bojovaťs americkým imperializmom. Vari sme užzabudli, že teroristi z al-Kaídy útočili, kýmešte Američania napadli Irak?O čo teda teroristom ide, ak sú Palestína,Irak či Čečensko pre nich lenbojovými apelmi?Máme do činenia –už aspoň štvrť storočia– s ukážkou teroristického chaosu,generačného konfliktu v moslimskom svete,uskutočňovanými v epoche globalizácie,čiže aj globalizácie islamu. Pre mnohýchodbojníkov násilie a terorizmus sa zdajú byťjedinou metódou na dosiahnutie cieľov.Ako chápete globalizáciu islamu?Islam narazil na všetky výzvy a hrozbyvyplývajúce z globalizačných procesov, akotrebárs ľudské sťahovanie alebo rozpínavosťspojovacích a komunikačných prostriedkov.Keď sa to tak vezme, islam sa po prvý razocitol zoči-voči modernizácii. Tradícia, ktorábola doménou mohamedánskych spoločenstiev,sa zrazila s novodobosťou Západu,kam migrujú pri hľadaní lepšieho životaa lepšej budúcnosti. Nebezpečenstvo tkviev tom, že pri zrážke s touto modernosťou saislam často mení na islamizmus, politickúideológiu. Islam, či skôr islamizmus prevyznavačov môžu znamenať prirodzenériešenie.A na čom sa zakladá generačný konfliktvo svete zglobalizovaného islamu?Ako každý konflikt pokolení – na zavrhnutísveta svojich rodičov s jeho hodnotami, zákonmi,mravmi. A tiež na úplnom nedostatkudorozumenia. Rodičia revolucionárov,samovražedných teroristov nemajú poňatiao živote svojich detí. Rodičia sú zvyčajnenenápadnými prisťahovalcami drúcimido úmoru, aby ich potomkovia mali lepšíživot. Susedia o týchto rodinách môžu povedaťlen poklony. Tichí, znášanliví, slušní,úprimní. Všetci sú zhrození, keď sa ukáže,syn týchto dobrých susedov sa prejaví akobezohľadný terorista. Rodičia jedného z londýnskychteroristov na správu o atentátevolali znepokojení na políciu s obavou, že sasynovi mohlo prihodiť čosi zlé. Treba azdalepší príklad generačnej priepasti?Prečo moslimskí buriči vystupujúproti Západu? V odplate za ozajstnéa domnelé krivdy, za podrobovanie,
okupácie, vykorisťovanie, že ich berúako surovinové zdroje, bazáry a benzínovépumpy? Alebo vari sa proti námobracajú preto, akí sme? Ak áno, takmožno treba súhlasiť s americkýmprezidentom Bushom, že nebezpečenstvuje lepšie čeliť z diaľky a včas, skôrkým ohrozí naše domovy.To nie je vojna o Irak. Hoci pravdou je, žeposledných 10-15 rokov väčšinu teroristickýchatentátov uskutočnili v krajinách, kdesa vyrojili alebo usadili americké vojská. Alenezdá sa mi, žeby teroristi zabíjali z túžbypo odplate. Nemyslím si ani, žeby sa obracaliproti nám kvôli tomu, akí sme. Príčinouich agresie asi bude skôr to, že sa stávajútakými ako my. Žijú na Západe, v klietkezápadných hodnôt, zákonov a mravov. Alenestotožňujú sa s nimi. Často si ani neuvedomujúcprečo.Vyobcovanie? Ťažkosti s integráciou?S identitou?Väčšina revolucionárov v dejinách ľudstvavonkoncom nepochádzala z chudoby,nie bieda a nedostatok perspektívy ichdohnali na cestu revolúcie a teroru. Revolucionárova buričov zvyčajne plodila strednávrstva, zviazaná so stabilitou, pomernýmblahobytom a pocitom bezpečia. Dnešnísamovražední teroristi z New Yorku aleboLondýna často pochádzajú z práve takýchrodín. Kvôli ideologickému islamizmu, kuktorému sa obracajú, ich protest nadobúdanajkrajnejšie formy.Púšťajú sa do svätej vojny, aby odpovedalisami sebe na otázku, kým sú?Dnešní teroristi sú už druhé pokoleniebludných rytierov svätej vojny. Predošlýmiboli mohamedánski dobrovoľníci, ktorí sav 80. rokoch vybrali do Afganistanu bojovaťproti napadajúcej sovietskej armáde. Onístarší džihádisti, ktorí s Usámom bin Ládinomna čele založili al-Kaídu, pochádzalinajmä z arabských krajín Blízkeho východu.Druhá generácia džihádistov vyrástla užv Európe. Pre moslimov narodených v Londýne,Leedse, Marseillei, alebo Hamburgusú Irak, Pakistan či Afganistan krajinamirovnako ďalekými, ako blízkymi. Neveľmi vedia, čo je vlasť, čo cudzina. Kam patria, ktosú. Preto ešte horlivejšie hľadajú odpoveďv náboženstve.To je jediný rozdiel medzi džihádistamiz Afganistanu a ich mladšími bratmiz Iraku?Tí starší bojovali za slobodu Afganistane,domáhali sa práv pre Palestínčanov, bili saza Bosnu a Čečensko. Mladšie pokolenie užnemyslí v kategóriách vojny o územie alebona území. Táto internacionalizácia džiháduje takisto dôsledkom globalizácie. Pre mladýchdžihádistov Irak, Afganistan aleboPalestína v skutočnosti nič neznamenajú.Azda preto, že sa narodili v Európe a ťažkosa s tými miestami stotožňujú. Odmietajútiež každý nacionalizmus. Veria v náboženskébratstvo a vojnu za zborenie starých,„Dnes nijaká iná vojna, nijaká iná otázka nevzbudzuje v islamskomsvete také emócie ako iracká. Lež teroristom, ba ani samotnejal-Kaíde, na Iraku vôbec nezáleží. Berú irackú vojnu vysloveneako nástroj a ide im o globálne ciele – vytvoriť ummu čiže svetovéspoločenstvo veriacich, postaviť sa západnej civilizácii, bojovaťs americkým imperializmom.“podľa nich, nespravodlivých poriadkov a vytvorenieummy, spravodlivého a globálnehospoločenstva veriacich.Ako sa brániť pred nimi?Určite nevysielať proti nim vojsko. Tak sanedá vyhrať vojna ani s terorizmom, anis teroristami. Násilie plodí násilie. Zabitímdesiatich teroristov sa pričiníme o zrodeniestovky nových.Americká invázia do Iraku bola tedachybou?Veľkou chybou. Američanov k rozhodnutiuna inváziu nepochybne viedol vlastnýpocit bezpečnosti. Ale vojna v Iraku nemalanič spoločné s prv vyhlásenou vojnou protiteroristom. Ak sa Američania nazdávali, ženapadnutím Iraku uštedria smrteľný údermedzinárodnej teroristickej sieti, dosiahliopačný účinok než zamýšľali. Zvrhli surovýrežim so všetkými štátnymi ustanovizňamia výmenou nestihli vybudovať nič nové. Zamotalisa po uši do vojny, prichádzajú o vojakova milióny dolárov. S každým dňomrozhojňujú nepriateľov medzi moslimamia džihádistom dávajú zámienku k teroristickýmútokom.Stiahnutie vojsk z Afganistanu a Irakunielenže nič neprinesie, nezaistí bezpečnosťpred teroristami, ale navyše môže byť ponímané,ako podľahnutie ich vydieraniu.Musíme si zvyknúť, že teroristickéatentáty sú sťa hurikány, povodne,zemetrasenia alebo výbuchy sopiek?Síce zriedka, ale dejú sa.Nepreháňajme. V Európe sme už predsazažili podobné zlé časy. Sedemdesiate rokya teroristické atentáty ľavičiarskych skupínako Červené brigády alebo Frakcia Červenejarmády. A pôsobila aj Írska republikánskaarmáda, rozličné palestínske komandá.Akosi sme sa cez to všetko dostali, poradilisme si. Bojom s teroristami by sa rovnakoako vtedy mali zaoberať spravodajské službya polícia. To je ich rola a nie vojska. VoFrancúzsku si tieto služby s touto úlohouporadili na jednotku. Nevidím dôvod, abyúspech nezopakovali. Pamätajme tiež, žepred atentátmi v Londýne sa predchádzajúceprihodili presne pred dvoma rokmiv Madride. Atentáty v Európe nie sú tedakaždodenným úkazom. Na rozdiel od Iraku,kde bomby vybuchujú takmer každý deň.Saudský minister vnútra straší, že navojne v Iraku vyrastie nové pokolenie veteránovsvätej vojny, ktoré sa stane presvet ešte väčšou hrozbou než veterániafganskej vojny, zakladatelia al-Kaídy.Zástup veteránov irackej vojny bude istooveľa početnejší ako tých z Afganistanu.,ale ťažko si viem predstaviť, žeby sa moholobjaviť ktosi ešte nebezpečnejší.Aká bude tretia generácia džihádistov?A bude vôbec?V dejinách nechýbajú príklady revolúcií,ktoré starnutím strácali radikalizmus.To by bolo najlepšie riešenie.Aspoň najoptimistickejšie. 53O TERORIZME S ORIENTALISTOM OLIVIEROM ROYOM