minimálne. V rámci tohto prístupu je prvýkrát prezentovaný názor, že predovšetkým osobnostnérysy určujú správanie človeka v záťažových situáciách. Ďalej je to prístup transakčný či kognitivnotransakčný(od 60. rokov 20. st.), ktorého hlavné princípy formuloval R.S.Lazarus (1966) a otestovalso svojimi spolupracovníkmi (Lazarus & Folkman, 1984). Toto poňatie je charakterizovanépredovšetkým dôrazom na procesuálnu stránku copingu, pričom dispozičný prístup k zvládaniuzáťaže, akcentovaný zástancami psychodynamických koncepcií je tu skoro úplne opustený. Rolaosobnosti nie je celkom odmietaná, dôraz je však prenesený na jej kognitívnu resp. skúsenostnúzložku. Medzi základné princípy daného prístupu patrí: copingové správanie a jeho kognitívne asituačné determinanty. Transakčným nazýva Lazarus svoj model na základe presvedčenia, že vriešení záťažovej situácie ide vždy o vzťah, vzájomnú interakciu medzi jedincom a prostredím(kognitívne-transakčným zvýrazňuje význam kognitívneho hodnotenia záťažovej situácie jedincom).Vo všeobecnosti Lazarus rozoznáva 3 fázy vyrovnávania sa so stresovou sitiáciou:1. primárne hodnotenie („primary appraisal“): človek posudzuje, či je preňho daná situáciaohrozujúca a zvažuje hypotetické negatívne i pozitívne dopady danej situácie.2. sekundárne hodnotenie: človek zvažuje a hodnotí svoje copingové zdroje s ohľadom na situáciu,s ktorou sa treba vysporiadať.Po prebehnutí daných dvoch fáz, zvyčajne nasleduje výber nejakej konkrétnej copingovej reakcie.3. prehodnotenie, spätné hodnotenie: táto fáza väčšinou nastupuje skoro po prebehnutí dvochpredchádzajúcich fáz. Jej výsledkom sú skúsenosti, s ktorými človek vstupuje vybavený nielen doďalších copingových situácií, ale ktoré zároveň determinujú jeho postoj k riešeniu pôvodnej situácie.Jedným z aspektov, na ktoré sa v rámci transakčnej teórie kladie obzvlášť dôraz je fakt, čičlovek hodnotí konkrétnu záťažovú situáciu ako ovplyvniteľnú („changeable“). Toto kritériumpovažuje Lazarus za zásadné pre následnú voľbu jedného z dvoch základných spôsobov riešeniazáťažovej situácie : coping orientovaný na problém, alebo zameraný na emócie. Pokiaľ totiž jedinechodnotí situáciu ako ovplyvniteľnú, zvolí častejšie coping zameraný na problém, analogicky pokiaľ jesituácia jedincom vnímaná ako nezmeniteľná, prikloní sa skôr k voľbe copingu zameraného naemócie. Vedľa transakčného stojí interakčný prístup (od 90. rokov 20. st.), ktorý v súčasnostidominuje. Nekladie si otázku, či majú na copingovom správaní väčší podiel osobnostné, alebosituačné dispozície, ale zisťuje skôr, do akej miery sa oba tieto faktory podieľajú na výslednomcopingovom správaní, aká je ich vzájomná interakcia (Richard & Krieshok, 1989; Ryan, 1996). Rozdieloproti ranným osobnostným konceptom spočíva najmä v ponímaní rozsahu osobnostnýchpremenných. Zatiaľ čo v ranných prácach sa autori orientovali na rôzne špecifickejšie rysy osobnosti,u ktorých bol predpokladaný vzťah k zvládaniu záťaže, v súčasnej dobe sa objavuje skôr všeobecné56
poňatie osobnostnej dimenzie, majúcej vplyv na správanie človeka v záťažovej situácii. Rovnakúmieru dôležitosti prikladá tak faktorom situačným, ako aj faktorom osobnostným. Obe skupinypremenných sú v súčasnosti študované v zmysle ich vzájomného ovplyvňovania a spolupôsobenia nasprávanie sa v záťaži. Napriek tomu, že daný prístup je preferovaný viacerými autormi, existuje stáleniekoľko sporných otázok, ku ktorým zástanci daného prístupu majú najrôznejšie stanoviská. Je tonapríklad problematika situačnej konzistencie copingu, alebo dispozičnej povahy osobnostných rysov- obvykle sa u nich predpokladá značná stabilita , ale existuje i názor, že i tieto osobnostné rysy môžupodliehať zmene, alebo byť aspoň čiastočne pozmenené. Nejasnosti sa objavujú taktiež v oblastimetód merania copingu.4.2.1 Novšie prístupy k ponímaniu zvládaniaOkrem uvedených tradičných prístupov ku copingu existujú aj odlišné, nové trendy v oblastiproblematiky zvládania, z ktorých sa pre potreby práce zameriame na koncepty: zvládanie akoduálny proces, proaktívne zvládanie, a zvládanie a pozitívne emócie, ktoré určitým spôsobomrozvíjajú a rozširujú pôvodné definície.Duálne chápanie zvládaniaPodstatou duálneho chápania zvládania je inkorporácia reakcií na stres a regulácie (Skinner& Zimmer-Gembeck, 2007), čo vedie ku konfrontácii kontrolovaných a automatických reakcií nazáťaž. Duálne chápanie zvládania na jednej strane odzrkadľuje, čo spraví stres s človekom(automatické reakcie) a na druhej strane, ako on na to vedome zareaguje (kontrolované procesy).Jedným z autorov, ktorý využíva duálne chápanie zvládania je Compas a jeho kolektív. Vychádzali zpresvedčenia, že reakcie na stres sú nielen zámerné, ale aj mimovoľné, či automatické (Compas,Connor, Osowiecki, & Welch, 1997). O rok neskôr doplnil, že zvládanie je len jeden z procesovširšieho spektra postupov, ktoré prebiehajú v rámci reakcie a adaptácie na stresové podmienky(Compas, 1998), čím ho vyčlenil od ostatných reakcií na stres. V roku 2001 autori nakoniec spresnili,že zvládanie je časťou širších sebaregulačných procesov (Compas , Connor-Smith, Saltzman, Thosen,& Wadsworth, 2001). Vybrali najpoužívanejšie stratégie zvládania (primárne/ sekundárnekontrolované zvládanie a zvládanie v podobne priblíženia/ vyhýbania sa stresoru) a usporiadali ich nazáklade teórie duálnej sebaregulácie. V súčasnosti Compas zvládanie definuje ako „vedomé úsiliejedinca vynaložené na reguláciu emócií, kognícií, správania, fyziologických reakcií, ale aj prostrediazoči-voči konkrétnym stresovým okolnostiam“ (Compas et al., 2001, s. 89).Rozlišuje dva póly duálneho modelu zvládania v stresových podmienkach (obrázok 5):vedomé (dobrovoľné, kontrolované, zámerné) zvládanie a automatické (nedobrovoľné,57
- Page 1:
MASARYKOVA UNIVERZITAFAKULTA SOCIÁ
- Page 5 and 6: 4.2.1 Novšie prístupy k ponímani
- Page 7 and 8: ÚVODV súdobej modernej spoločnos
- Page 9 and 10: TEORETICKÉ VÝCHODISKÁ1 RANÁ ADO
- Page 11 and 12: zorného uhla druhého človeka sa
- Page 13 and 14: Tak ako sa dospievajúci postupne
- Page 15 and 16: 2.2 MODELY EMOCIONÁLNEJ INTELIGENC
- Page 17 and 18: Obrázok 1 Model EI ako schopnosti
- Page 19 and 20: et al., 2004; Pérez et al., 2005).
- Page 21 and 22: Každá z metodík má svoje výhod
- Page 23 and 24: variability. Bar-On teda považuje
- Page 25 and 26: individuálnych rozdielov v EI spr
- Page 28 and 29: EI schopnosti sú predpokladom myš
- Page 30 and 31: V poslednej dobe došlo k nárastu
- Page 32 and 33: slovenským dospievajúcim, i keď
- Page 34 and 35: správanie môže byť ponímané a
- Page 36 and 37: 3.2 FORMY RIZIKOVÉHO SPRÁVANIADel
- Page 38 and 39: Užívanie návykových látokPodľ
- Page 40 and 41: Jessorovej teórie problémového s
- Page 42 and 43: druhý zdroj opory a druhú autorit
- Page 45 and 46: pocity pohody v škole a zážitok
- Page 47: spoločensky závažnejšia forma a
- Page 50 and 51: zo susedstva, ktorí predávajú ne
- Page 52 and 53: 4 COPING4.1 STRES A ZÁŤAŽ V OBDO
- Page 54 and 55: vnímanie stresu klesať (Petersen
- Page 58 and 59: ezprostredné). Kontrolovaný copin
- Page 60 and 61: • proaktívne zvládanie ‒ „z
- Page 62 and 63: jedinca (Baumgartner, 2001). Rozdel
- Page 64 and 65: stratégiu vyplýva u jedincov z ne
- Page 66 and 67: 4.3.1 Efektivita copingových strat
- Page 68 and 69: priznávajú, že stratégie dišta
- Page 70 and 71: v kolektivistických kultúrach, za
- Page 72 and 73: Preukázalo sa, že komponenty emoc
- Page 74 and 75: 6 ZHRNUTIE TEORETICKÝCH VÝCHODÍS
- Page 76 and 77: Adolescencia ako obdobie životnýc
- Page 78 and 79: VÝSKUMNÁ ČASŤ7 VYMEDZENIE VÝSK
- Page 80 and 81: 8 METODOLOGICKÁ ČASŤ VÝSKUMU I8
- Page 82 and 83: 4. Akou mierou sa podieľajú socio
- Page 84 and 85: &Vermeiren, 2004), na použitie kto
- Page 86 and 87: stresujúcej situácie. Napríklad:
- Page 88 and 89: podobe 6 položkovej škály mienky
- Page 90 and 91: 8.5 ŠTATISTICKÉ POSTUPY A METÓDY
- Page 92 and 93: sebavedomia, blížiaci sa k hranic
- Page 94 and 95: Tabuľka 5 Regresný model predikuj
- Page 96 and 97: celkovou signifikanciou p
- Page 98 and 99: Tabuľka 11 Korelácie problémové
- Page 100 and 101: 8.6.2 Analýza kultúrnych rozdielo
- Page 102 and 103: Signifikantné rozdiely v preferenc
- Page 104 and 105: účastníkov (nie ako sme očakáv
- Page 106 and 107:
korelácie sú, napriek tomu, v sú
- Page 108 and 109:
lízkeho vzťahu medzi rodičmi a d
- Page 110 and 111:
vyššie skóre danej škály u juh
- Page 112 and 113:
antisociálne správanie majú evid
- Page 114 and 115:
stratégiami. Iným obmedzením, kt
- Page 116 and 117:
9.2 CHARAKTERISTIKA VÝSKUMNEJ VZOR
- Page 118 and 119:
nadobudnutých počas skupinového
- Page 120 and 121:
Pri aplikovaní intervenčných akt
- Page 122 and 123:
tomto základe zamietame hypotézu
- Page 124 and 125:
dosiahla v danom časovom odstupe p
- Page 126 and 127:
Tabuľka 26 Porovnanie vnímania n
- Page 128 and 129:
Tabuľka 30 Porovnanie vnímania n
- Page 130 and 131:
Tabuľka 34 Porovnanie postojov k a
- Page 132 and 133:
Tabuľka 37 Porovnanie externalizov
- Page 134 and 135:
9.7 DISKUSIA II9.7.1 Diskusia výsl
- Page 136 and 137:
ozvíjanie sociálno emocionálnych
- Page 138 and 139:
aspektu sociálnej žiadúcnosti).
- Page 140 and 141:
ZÁVERV predkladanej štúdii sme f
- Page 142 and 143:
aktuálnych potrieb dospievajúcich
- Page 144 and 145:
Aspinwall, L. G. (2005).The psychol
- Page 146 and 147:
Bjarnason, T., Andersson, B., Choqu
- Page 148 and 149:
Carver, C. S., Scheier, M. F., & We
- Page 150 and 151:
D’Imperio, R. L., Dubow, E. F., &
- Page 152 and 153:
Fernandez-Berrocal, P., Alcaide, R.
- Page 154 and 155:
Gohm, C. L., & Clore, G. L. (2000).
- Page 156 and 157:
Hill, J. P., & Holmbeck, G. N. (198
- Page 158 and 159:
Latack, J.C. (1986). Coping with jo
- Page 160 and 161:
Matthews, G., Zeidner, M., & Robert
- Page 162 and 163:
Morris, A. S., Silk, J. S., Steinbe
- Page 164 and 165:
Perkins, H.W. (1997). College stude
- Page 166 and 167:
Ryan, R. R. (1996). A survey of occ
- Page 168 and 169:
Sejčová, L. (2002). Osobnostná c
- Page 170 and 171:
Tolan, P. H., Gorman-Smith, D., Hen
- Page 172 and 173:
Zeidner, M., & Saklofske, D.H. (199
- Page 174 and 175:
PRÍLOHA B: UKÁŽKA VYBRANEJ AKTIV
- Page 176 and 177:
Ako zvládnuť vonkajší tlakPoved
- Page 178 and 179:
Copingové stratégie dotazníka Ko
- Page 180 and 181:
Copingové stratégie dotazníka Ko
- Page 182 and 183:
Závislá premenná celková regul
- Page 184 and 185:
Závislá premenná porozumenie em
- Page 186 and 187:
Porovnanie vybraných SAHA škál m
- Page 188 and 189:
Tabuľka 22 Porovnanie porozumenia
- Page 190:
PRÍLOHA H: ZOZNAM GRAFOVGraf 1 Por