Iztok KovaèièINTEGRACIJA RAÈUNALNIKAIN ARHITEKTURE PRIHODNOSTIIntegration of computer and architecture of the future2oo5 / 1 ARUDK 72:519.68COBISS 1.02 pregledni znanstveni èlanekprejeto 1.9.<strong>2005</strong>izvleèekDelo z raèunalnikom je postalo globalna stvarnost. Raèunalnik je sestavni delnašega bivalnega okolja in v prihodnosti se bo njegov vpliv še poveèeval. Zintegracijo informacijske tehnologije (IT) v vsakdanje okolje lahko izposameznih gradnikov hiše dobimo nove komponente, iz katerih zraste novo,inteligentno okolje. Niè veè ne obstaja en sam centralni raèunalnik, ki nadziradogajanje vsega objekta, temveè so v samem objektu raèunalniški èipi,razpredeni v vseh, tudi v najmanjših gradnikih. Vsi ti mali raèunalniki se skupajpovezujejo v omreje, preko katerega komunicirajo vsak z vsakim v stotinkisekunde ter tako posredujejo in sprejemajo informacije o bivalnem okolju: hišadejansko postane raèunalnik. Pri tem je potrebno opredeliti, kateri so tistielementi bivalnega okolja, ki jih lahko nadgradimo z raèunalnikom, hkrati pa jepomembno definirati tudi tiste elemente, na katere naj bi se raèunalnik odzivaloziroma sprejemal njih draljaje. Ti elementi so: èlovek, prostor, predmeti,mrea, ovoj in vsebina.V prihodnjih letih bo raèunalnik postal vseprisoten (omniprezenten), ob tem pabo <strong>za</strong>radi konstantne miniaturi<strong>za</strong>cije postal praktièno neviden. Pasivni, fiziènisvet, ki ga definirajo gole funkcionalne strukture, znotraj katerih ljudje išèejo<strong>za</strong>vetje, konzumirajo produkte ter komunicirajo s svetom preko ekranov, se bopopolnoma umaknil inteligentnemu okolju. Arhitektura kot oblikovanjeprostora ima potencial, da v tej novi, hibridni situaciji prev<strong>za</strong>me odloèilno vlogoter postane vmesnik <strong>za</strong> interakcijo med uporabnikom in inteligentnim okoljem.kljuène besede:raèunalnik, gradnik, inteligentno okolje, elementi, vmesnik, arhitekturaabstractWorking with computers has become a global reality. The computer is an integralpart of our living environment and its influence will increase even more in thefuture. From particular components of houses we can obtain new components,from which a new, intelligent environment can grow with the integration ofinformation technology (IT) into day-to-day environment. There is no centralcomputer controlling the entire building, instead there are computer chipsdispersed throughout the building, even in the smallest components. All thesesmall computers join together into a network, within which they communicatewith each other in a fraction of a second and thus forward or receive informationabout the living environment: the house actually becomes a computer. Wenevertheless have to define particular elements of the living environment that canbe upgraded with computers and simultaneously define elements, to which thecomputer should respond or accept their stimuli. These elements are: man, space,objects, network, envelope and content.In the coming years the computer will become omni-present, but because ofconstant miniaturisation become practically invisible. The passive, physicalworld, which is defined by bare functional structures that are used by people tofind shelter, consume products and communicate by screens with the world, willcompletely retire before the intelligent environment. Architecture, which is spatialdesign, has the potential to take over the leading role in this new, hybrid conditionand become the interface for interaction between the user and the intelligentenvironment.key words:computer, component, intelligent environment, elements, interface,architectureRaèunalnik kot sestavni del bivalnega okoljaVsaka tehnološka pridobitev je v doloèeni zgodovinski dobiprispevala svojevrsten doprinos k razvoju bivalnega okolja, skozikaterega se poleg takratnih tehnoloških zmonosti odraajo tudisoèasne ekonomske, socialne in kulturne razmere. V 19. stoletjuje napeljava vodovoda na dom privedla do razvoja kuhinje inkopalnice. V 20. stoletju smo s pojavom umetne razsvetljave inelektrike dobili povsem nove oblike organi<strong>za</strong>cije gospodinjstva;gospodinjski aparati so omogoèili ljudem hrambo ivil <strong>za</strong> daljšeèasovno obdobje, hkrati pa so jim omogoèili veè prostega èasa,saj so lahko postorili veè dnevnih opravil v krajšem èasu. Spojavom televizije pa smo sredi tradicionalne dnevne sobe dobiliokno v svet, v katerem vladajo masovni mediji.Èas, v katerem ivimo, prinaša razvoj vedno novih, vednobolj izdelanih, sofisticiranih in mobilnih pridobitevinformacijske in komunikacijske tehnologije, ki spreminjajodom v mikro mesto [Guallart, 2004:30]. Tako se <strong>za</strong>radi pojavaraèunalnika po stoletjih razvoja zopet vraèamo k znamenitemuAlbertijevemu reklu kot ga navaja Košir [Košir, 1993:164]: "...Quod si civitas philosophorum sententia maxima quaedam estdomus et contra domus ipsa minima quadem est civitas, quidniharum ipsarum membra minima quaedam esse domiciliadicentur?" "Kajti <strong>za</strong>kaj ne bi oznaèili, èe imajo modrijani mesto(samo) <strong>za</strong> nekakšno zelo veliko hišo in obratno, hišo le <strong>za</strong> mesto vmalem, tudi elemente te iste hiše ... kot nekakšne hišice vmalem?" Z integracijo raèunalnikov v domaèe okolje, predvsempa z njihovim povezovanjem v lokalno in globalno omreje(internet), dom dejansko postaja pravo veèopravilno okolje,vkljuèno z delom, nakupovanjem, poèitkom in prostim èasom, izkaterega naseljujemo globalno vas.Nove tehnologije prispevajo dodano kvaliteto v vsakdanjemarhitekturnem prostoru. S pospešeno integracijo raèunalnika vnajrazliènejše segmente bivalnega okolja je bil v <strong>za</strong>dnjih letihdoseen velik napredek pri vzpostavitvi izboljšane kvaliteteivljenja ljudi ki bivajo v njem. Kot primer vzemimo moderneenodruinske hiše: le-te se v nasprotju s hišami predhodnegeneracije, ki so bile namenjene predvsem osnovnemu bivanju,veliko bolj prilagajajo potrebam uporabnika. Razlièni sistemirazsvetljave, senèenja, ogrevanja, ohlajanja, protivlomne <strong>za</strong>šite,<strong>za</strong>šèite proti poaru, itd., se povezujejo preko inteligentnihinstalacij. Na ta naèin hiše postajajo kompleksnejše, ponujajo veèugodja in so opremljene tako, da je poskrbljeno <strong>za</strong> udobje, varnostin varèevanje z energijo. S tem pa razvoj še zdaleè ni konèan.Stremljenja v prihodnosti so usmerjena k še bolj kompleksnejšiprepletenosti informacijskega omreja s fizièno <strong>arhitekturo</strong>, katereosnovni namen je še vedno v tem, da slui èloveku <strong>za</strong> potrebebivanja.Nadaljnji napredek je lahko zgolj rezultat interakcije medrazliènimi disciplinami in vejami znanosti. Projekcije <strong>za</strong>prihodnost so si enotne glede napovedi, da se bodo arhitektom priprojektiranju objektov v vse veèji meri pridruevali raèunalniškiprogramerji, strojni in elektro inenirji, fiziki, antropologi,ergonomi, oblikovalci ter poznavalci spletnih tehnologij. Takšnoskupno sodelovanje bo nujno <strong>za</strong> raziskovanje vseh monihpove<strong>za</strong>v med fizièno in informacijsko strukturo, kot je recimotelekomunikacijsko omreje v bivalnem okolju ali pa integracijamultimedijev v arhitekturni prostor.Eno od monih razlièic arhitekture prihodnosti prouèujeprojekt Media House Project, ki je nastal kot plod sodelovanjaskupine Metapolis iz Barcelone, inštituta MIT Media Lab terFundacio Politecnica de Catalunya v pove<strong>za</strong>vi s konzorcijemi2CAT in Elisava Design School. Skupaj so zgradili prototipinformacijske hiše, kjer so lahko raziskali uporabnost naprednihtehnologij, ne da bi se pri tem neposredno navezovali na raèunalnikv klasiènem smislu.52
AR <strong>2005</strong>/1Iztok KovaèièINTEGRACIJA RAÈUNALNIKA IN ARHITEKTURE PRIHODNOSTISlika 1:Z integracijo informacijske tehnologije (IT) v vsakdanje okoljelahko iz posameznih gradnikov hiše dobimo nove komponente, izkaterih raste novo informacijsko okolje, ki se razvija z njenofizièno formo. Mnogi majhni raèunalniki (na stotine, na tisoèe) somed sabo pove<strong>za</strong>ni, da delujejo kot ena celota. Niè veè ne obstajaen sam centralni raèunalnik, ki nadzira dogajanje celega objekta,temveè so v samem objektu raèunalniški èipi, razpredeni v vseh,tudi najmanjših gradnikih. Vsi ti mali raèunalniki se skupajpovezujejo v omreje, preko katerega komunicirajo vsak z vsakimv stotinki sekunde ter tako posredujejo in sprejemajo informacije obivalnem okolju: hiša dejansko postane raèunalnik.Slika 2:Media House prototip informacijske hiše.(Vir: Guallart, V. 2004: The house is the computer, the structure is thenetwork (Media house project). Iaac, Barcelona)Media House prototype of an information house.Hiša postane raèunalnik.(Vir: Guallart, V. 2004: The house is the computer, the structure isthe network (Media house project). Iaac, Barcelona)The house becomes a computer.Delitev bivalnega okolja v odvisnosti od raèunalnikaRaèunalnik je mono integrirati v praktièno katerikoli sklopbivalnega okolja. Pri tem je potrebno opredeliti kateri so tistielementi bivalnega okolja, ki jih lahko nadgradimo zraèunalnikom, hkrati pa je pomembno definirati tudi tisteelemente, na katere naj bi se raèunalnik odzival oziroma sprejemalnjih draljaje. Po Guallartu naj bi se bivalno okolje delilo na šestelementov, ki so: èlovek, prostor, predmeti, mrea, ovoj in vsebina[ Guallart, 2004:56].Slika 3: Šest elementov bivalnega okolja.(Vir: Guallart, V. 2004: The house is the computer, the structure is thenetwork (Media house project). Iaac, Barcelona)Six elements of the living environment.ÈlovekÈlovek je edini pravi razlog <strong>za</strong> obstoj grajenega okolja. Podtem pojmom razumemo ljudi oziroma vsa iva bitja, kamor lahkopogojno prištevamo še ivali in rastline. Naèeloma pa gre <strong>za</strong> bitja,ki bivajo in imajo v svoji najrazvitejši obliki inteligenco. Ta bitjaimajo metabolizem oziroma svoj notranji biološki ustroj, ki jimomogoèa, da lahko funkcionirajo. Njihovo fizièno stanje se lahkoodraa na mnogo naèinov. Eden najboljših poka<strong>za</strong>teljev v primeruèloveka je njegova telesna temperatura.Gledano z vidika èloveka mora bivalni prostor odgovarjatištevilnim pogojem. Tudi <strong>za</strong>radi prisotnosti sodobnih tehnologij sele-ti spreminjajo. Zato je potrebno znova preuèiti razlike v odnosihèloveka do prostora, ki <strong>za</strong>devajo: velikost in fleksibilnostpotrebnega prostora, kulturne dejavnike, delovne navade, spol,starost, spalne navade, èas odsotnosti od doma, obiske, prisotnostotrok, lastništvo prostora, prisotnost drugih ivih bitij(rastline/ivali), odnos v kontekstu do blinjega okoliša, prisotnosttelekomunikacij (telefon, televizija, raèunalnik, internet), itd.Bivalni prostor je projektiran na dimenzije èloveškega telesa. Vnekem smislu gre <strong>za</strong> <strong>za</strong>dnji, vrhnji sloj uporabnikove koe. Najboljnaraven naèin uporabe prostora bi bil, èe bi le-ta doumel našepotrebe in dejanja preprosto v skladu z našim gibanjem. Znanosttei k oblikovanju prostora, ki bi lahko sprejemal telesne impulzekot so gibanje, utrip srca ali temperatura, jih prepoznal in se odzivals primerno povratno reakcijo.ProstorPrazen prostor nam omogoèa bivanje. Meri se v kubiènihmetrih in ima kemièno komponento (kisik), ki nam omogoèa, dadihamo. Èe ta faktor presahne, je èlovekov obstoj onemogoèen.Posamezne lastnosti prostora, kot so temperatura, vlaga, hitrostgibanja zraka, zvoèna intenziteta, ipd., lahko izmerimo z vmesniki,ki jih je moè vgraditi v vsakega od posameznih delov prostora,ponavadi pa so razporejeni v ovoju, ki omejuje bivalni prostor.Glede na to, da je mogoèe posamezne lastnosti prostora izmeriti, jemono z njimi tudi manipulirati, <strong>za</strong> kar gre <strong>za</strong>sluga e pretekliindustrijski dobi. Klimati<strong>za</strong>cija je le ena od mnogih monihoperacij znotraj bivalnega okolja, s katerimi spreminjamo pogojebivanja.Doloèena bivalna okolja lahko imenujemo inteligentna, kadarizpolnjujejo naslednje pogoje: da razpoznajo in se <strong>za</strong>vedajouporabnikovih potreb, da se na podlagi uporabnikovih potrebodloèijo kako se odzvati ter da se odzovejo na prepoznaven inprièakovan naèin, ki ne dopušèa dvomov, saj si s tem pridobijo<strong>za</strong>upanje uporabnika. Prvi korak na poti k izpolnitvi teh <strong>za</strong>htev jevgradnja posebnih tipal, ki <strong>za</strong>znajo podatke v fiziènem prostoru, jih53