Pronekova-Uvod-do-hospicovej-problematiky-prax-z ... - Prohuman
Pronekova-Uvod-do-hospicovej-problematiky-prax-z ... - Prohuman
Pronekova-Uvod-do-hospicovej-problematiky-prax-z ... - Prohuman
- No tags were found...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Úvod <strong>do</strong> <strong>hospicovej</strong> <strong>problematiky</strong> a odporúčania pre <strong>prax</strong> z pohľaduzdravotnej sestryMartina Proněková , dipl.sŽivot patrí k smrti, smrť k životu, narodením zomierame, tak ako je začiatok je aj koniec a takto bysom mohla písať ďalej, až kým by sme neprišli k trom slovám, ktoré charakterizujú ľudský pobytna tomto svete. A to sú:Narodenie, života a smrť - tri fenomény, ktoré predstavujú univerzálnu a nevyhnutnú skúsenosťľudstva a aj jednotlivca. Smrť to je individuálny zánik organizmu, zasahuje nielen <strong>do</strong> stránkybiologickej, ale aj psychickej, sociálnej, duchovnej. Napriek tomu sa v zdravotníckej <strong>prax</strong>i chybnepovažuje len za telesný zánik.Keď sa pozrieme trošku <strong>do</strong> minulosti, úmrtnosť vo všetkých vekových kategóriách bola značná.Dosiahnuť 50 rokov života bolo závideniahodné, smrť sa prijímala ako niečo bežné. Bolosamozrejmosťou, že sa ľudia rodili a zomierali <strong>do</strong>ma, v kruhu svojich blízkych, v atmosfére lásky,nehy.Moderný životný štýl, zameraný na funkčnosť, úspech, uspokojovanie materiálnych potrieb a úsiliepredlžovania života nám ukazuje novú skutočnosť vnímania zomierania a smrti.Väčšina ľudí zomiera v nemocniciach a iných inštitúciách pre starých a nevyliečiteľne chorých.Vý<strong>do</strong>bytky novej <strong>do</strong>by okrem pozitívnych prínosov nám prinášajú aj tvorbu nových problémov, zvlášťotázok týkajúcich sa postoja ku zomierajúcim pacientom.Už teoretička Elizabeth Kublerr-Rossová poukazuje na problém prístupu ku zomierajúcim. Ukázalaspôsob starostlivosti o zomierajúcich a že zomieranie môže byť pokojnou a významnou skúsenosťou.Hovorí: „Ťažko chorého a zvlášť zomierajúceho je treba brať vážne a venovať mu celú našupozornosť. Len tak umožníme <strong>do</strong>zrieť jeho osobnosti a len tak <strong>do</strong>zrieme i sami <strong>do</strong> väčšej plnostilásky.“Aj Matka Tereza vždy stála pri opustených, ťažko chorých a zomierajúcich.Ja hovorím, že tak ako sa budujú krásne pôrodnice, mali by sa bu<strong>do</strong>vať aj zariadenia, kde môžemevydýchnuť. Preto tak ako dôstojne prichádzame na tento svet, mali by sme z neho aj dôstojne odísť.Tak ako sa rodíme pre tento svet, mali by sme sa rodiť aj pre nebo.Jedným z nezameniteľným zariadením, ktoré slúži zomierajúcim je hospic. Je to špecializovanézdravotnícke zariadenie, nie sociálne. Prečo? Pretože ide o komplexnú zdravotnícku starostlivosť,ide o proces profesionálnej, holistickej, interdisciplinárnej starostlivosti. Je procesom, pretože človekodchádza za neopakovateľných, jedinečných okolností, prach smrti prechádza sám, preto mu musíbyť poskytnutá vysoko humanitná starostlivosť. A v neposlednej rade ide o medicínsky odbor, ktorýsa zaoberá starostlivosťou o nevyliečiteľne chorých v terminálnom štádiu a to je paliatívna medicína.
Je veľmi dôležité, aby lekári, sestry, zdravotnícky personál zvládli nielen techniku, ale aj etikustarostlivosti o zomierajúcich pacientov. To kladie vyššie nároky na ich osobnostné vybavenie,ich charakterové vlastnosti, charakter, schopnosť vcítenia sa, zodpovednosť...V hospici by mal byť prítomný multidisciplinárny tím, zabezpečujúci komplexnú starostlivosťo zomierajúceho a uspokojovanie jeho bio-psych-soc-duch-potrieb. Tento tím by sa mal skladaťz lekára s atestáciou z paliatívnej medicíny, sestier so špecializáciu paliatívnej starostlivosti,ošetrovateľského tímu, ktorý je neustále školený, psychológa, sociálneho pracovníka, duchovnéhootca.A ako to je v skutočnosti?Multidisciplinárny tím tvorí lekár, sestra a ošetrovateľský tím. Niekde je to duchovný, ktorý aktívnepomáha, je vždy prítomný a nápomocný, alebo psychológ, ktorý je len konzultačný. Skutočnosť je tá,že väčšina práce je na pleciach sestier.Práca sestry je veľmi náročná, patrí z profesionálneho hľadiska k najobtiažnejším prácam sestry takpo stránke manažérskej, fyzickej, psychickej, etickej, tak aj sociálnej a duchovnej. Sestra pracujúcav hospici musí byť ucelená bytosť, vysporiadaná sama zo sebou, citovo vyrovnaná, empatická,komunikatívna s vľúdnym prístupom a úsmevom. Po profesionálnej stránke musí byť samostatná,vedieť určiť si priority v starostlivosti o zomierajúceho pacienta, vzdelaná a s ochotou vzdelávaťsa ďalej, mať manažérske schopnosti viesť celý ošetrovateľský tím.Hlavným poslaním práce sestry v hospici je <strong>do</strong>prevádzanie. Vychádza z uve<strong>do</strong>menia si, že je toposledný úsek života pacienta, vysporiadanie sa so životom a smrťou, zmierenie, poďakovanie,rozlúčka zo svojimi blízkymi.Veľmi dôležité sú zručnosti v komunikácii, vedieť komunikovať, viesť rozhovor voľne alebo cielenetak, aby pacientovi neublížila, vedieť počúvať aktívne, vypočuť pacienta a nenásilne viesť jeho kroky<strong>do</strong> konca. Musí ovládať nielen verbálnu, ale aj neverbálnu komunikáciu, veľakrát zaváži to, ako mu tohovorí ako gestikuluje, či sa ho <strong>do</strong>týka a pod.Častokrát zastupuje rolu psychológa, to znamená, že musí mať znalosti aj z odboru psychológie,poznať niektoré psychoterapeutické techniky. Využíva emocionálnu psychoterapiu, to sú rozhovoryo pacientových ťažkostiach s ochotou počúvať, rozhovor podľa Rogersa kde ide o vypočutie,pacienta, ten sa vyrozpráva a sestra ho k tomu povzbudzuje a berie ho takého aký je, alebologoterapia podľa Frankla, ktorá je založená na filozofii života, čiže viesť pacienta ku životnémuzmyslu, to v čo verí <strong>do</strong>stať na ve<strong>do</strong>mú úroveň jeho psychiky. Taktiež musí poznať relaxačné techniky.Ďalšiu rolu, ktorú sestra zastupuje je aj rola sociálneho pracovníka, to je využitie pomoci od štátu,,ktoré pacient môže získať pre udržanie komfortu... napr. polohovateľné lôžko, vozík, aparátna uľahčenie chôdze... Umožňuje pacientovi kontakt s rodinou, priateľmi, susedmi spoločenstvami,ktoré navštevoval. Umožňuje mu kontakt so svetom - noviny, TV, rádio. Kontakt s pacientmi, ktorímajú spoločné problémy, aby sa necítil sám opustený, izolovaný od sveta.
A čo ak chýba v hospici duchovný?Samozrejme, sestra nevysluhuje sviatosti, ale je tam, keď si treba ku pacientovi sadnúť a počúvaťjeho celoživotnú spoveď. Počuje jeho výkrik o pomoc, keď sa v noci budí pre nepokoj, no môže lenpočúvať, prípadne zblížiť rodinu, odpovedať na otázky od pacienta, ale na to potrebuje veľa životnýchskúsenosti, ktoré sama prežila, aby <strong>do</strong>kázala otvorene hovoriť o duchovných veciach. Ona je tá,ktorá pri <strong>do</strong>prevádzaní drží za ruku a vedie zomierajúceho ku Bohu v modlidbách ruženca, ak jezomierajúci veriaci. Vo svojej <strong>prax</strong>i som sa stretla aj s pacientami, ktorí verili, ale vo vesmír, <strong>do</strong>bro,život....a pod. A tu hľadáte slová útechy vychádzajúce z oslavy života, existencie človeka...a pod.Sestra preberá starostlivosť o rodinu, čo je mnohokrát ťažšie ako samotná práca s pacientom. Vedieťzískať si ich dôveru, zapájať ich <strong>do</strong> starostlivosti o blízkeho, viesť ich kroky k tomu, aby oni boli tými,ktorí <strong>do</strong>prevádzajú. Podáva im informácie, ktoré sú im zrozumiteľné, načúva ich predstavám, je imoporou a povzbudzuje ich.Poslednou službou sestry je kontakt s pozostalými, t.j. nechá otvorený vzťah, aby sa pozostalí malina koho obrátiť v ob<strong>do</strong>bí žiaľu, smútku, vyrozprávania sa, rozlúčenia sa s jeho vecami a pod.Veľmi dôležitý je vstup <strong>do</strong>bovoľníka k hospicovému pacientovi. Je to ďalší problém v našejspoločnosti, pretože akosi zabúdame na to, že aj my budeme raz potrebovať pomôcť. Hektický život,zhon za materiálnym nám ne<strong>do</strong>voľujú zastaviť sa a pomôcť tým, ktorí to potrebujú. Mnohokrát stačíposedieť, porozprávať, prečítať niečo, chytiť za ruku a ticho byť prítomný, to je pomoc konkrétnepri pacientovi, ale <strong>do</strong>brovoľnícka práca spočíva aj v iných činnostiach ako úprava prostredia,nástenky....Moje odporúčania pre <strong>prax</strong>:- vzdelávanie v odbore paliatívna medicína a ošetrovateľstvo,- vzdelávane v odbore psychológia –psychoterapia,- zaradenie predmetov paliatívne ošetrovateľstvo, komunikácia, zomieranie a smrť,- povinná <strong>prax</strong> v hospicoch alebo na paliatívnych oddeleniach,- kurzy pre sestry a pracovníkov na zvládanie stresu, využívanie relaxačných techník,- povinné stáže, výmenné pobyty,- školenia na riešenie otázok, čo prežíva zomierajúci, aké pocity sprevádzajú zomierajúceho, keď cítiblízkosť smrti, <strong>do</strong> akých citových vzťahov sa <strong>do</strong>stávajú blízki, priatelia ale aj tí, ktorí <strong>do</strong>prevádzajú,- čo prežívajú sestry, ako zvládať stres, vnútorne vypätie pri <strong>do</strong>prevádzaní, ako sa vyrovnávaťs koncom...,- podporovať tlač literatúry, časopisov, internetových stránok,- podporovať konferencie, semináre,
seconde enveloppe, et l’ancien marché est suspendu jusqu’à lalivraison de l’ouvrage. Livraison programmée de l’ouvrage pour lacomédie du livre.! Par ailleurs, le catalogue des « 40 ans » devra être réédité prochainement, sous peinede rupture de stock à la vente.! Bilan des expositions :- Habiter écologique : l’exposition s’est déroulée au mieux malgré quelques problèmeslogistiques, notamment, l’acheminement jusqu’au Hall de la Mairie de Montpellier et lebesoin de personnel pour le montage et le démontage. Un accident a malheureusementdégradé une maquette, qui a été réparée en urgence par M. Claude Bay, architectemembre de la M’a et maquettiste. Pour la deuxième session arrivant en juillet 2010, il seraitbien de prévoir l’organisation logistique mais également l’organisation de visites etd’ateliers/ conférences, avec les différents services de la Ville. (Maison pour tous ?)- L’exposition 40 ans d’architecture remarquable en LR est au dépôt, disponible. Elle abesoin d’un lieu d’exposition pour être relancée.- L’exposition du Prix d’architecture LR 2009 sur la Réhabilitation tourne : Marvejols, le17 mars, puis Bagnols-sur-Cèze à partir du 12 avril pour 2 semaines. Narbonne estintéressée pour la prendre peut-être cet été et à la rentrée pour les Journées européennesdu patrimoine.- Dans le Mur ? toujours à la MDE jusqu’au 6 juin et après ?, Il pourrait être envisagé de lafaire tourner dans les administrations publiques telle que la DRE. Patrick Nivard, membredu Conseil d’administration, représentant la DREAL, pense qu’une telle médiation pourraitêtre mise en valeur lors de la semaine de l’Environnement. Cependant, il explique larécente restructuration des services de l’Etat. Cette initiative d’exposition resteenvisageable mais serait <strong>do</strong>nc à reporter ultérieurement. René Ventura souhaite que laM’aLR recontacte « Enjoy », pour une diffusion au salon Energaïa.- L’exposition Brunet Saunier devrait être montée à Nîmes. Elle <strong>do</strong>it être intégrée dansun schéma plus large de programmation coor<strong>do</strong>nnée.À venir prochainement :La Ville de Bagnols-sur-cèze, destinataire de l’exposition du Prix d’architecture 2009 estintéressée pour l’organisation d’une table ronde sur la thématique du renouvellement urbain àl’heure des démarches et matériaux durables, idéalement pendant l ‘exposition, en avril, mais plustard serait également envisageable. Thierry Gilly et Thierry Martinet prennent rendez-vous avec M.Cyril Delfosse, à la politique de la ville pour affiner la demande. Une introduction sur la loi SRU etle cadre d’intervention serait préparée. Les premiers intervenants envisagés sont URBANIS / J. L.Villeneuve…4 Calendrier des prochains bureaux et AG- Le vendredi 16 avril 2010 à Collioure (66)- Le vendredi 21 mai 2010 à Bagnols-sur-cèze (30). À confirmer- Le vendredi 11 juin 2010 à Marvejols (48) À confirmerProchaine réunion du bureau 16 avril 2010 à Collioure (66)Fait à MONTPELLIERLe PrésidentLe Secrétaire