Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Hrvat. film. ljeto, Zagreb / god 7 (<strong>2001</strong>), br. <strong>26</strong>, str. 38 do 49 Krelja, P.: Stilska koherentnost Dovnikovi}eva opusa<br />
liteta. Ne prihva}aju}i apsolutnu plo{nost likova ili njihovu<br />
kariokineti~ku umno`enost ili svedenost na znakovlje geometrizma,<br />
on }e priznati funkcionalnost pojednostavljene<br />
tek neznatno obojene plohe s mladim silno simpati~nim muzikantom<br />
na kojega }e — uz glamurozan tutanj orkestralnih<br />
dionica — nasrnuti mnogo<strong>broj</strong>ne funkcije i potpisi svemo}ne<br />
birokracije uporno prije~e}i i na kraju onemogu}iv{i junaka<br />
da izvede svoju glazbenu to~ku.<br />
U filmu koji pr{ti od lucidnih geg dosjetki i koji, u uspostavljanju<br />
nepopustljiva ritma kalkulira i s kvadratima unutar<br />
jednog jedinog kadra, junak filma ne samo {to je pokupio<br />
poprili~an <strong>broj</strong> bolnih bubotaka ve} je morao otrpjeti i gorak<br />
okus poraza; u trenutku kada je ve} povjerovao da je stigao<br />
kraj uraganskim nasrtajima ortografskog materijala, dokraj~it<br />
}e ga KRAJ filma.<br />
U toj Bordinoj pri~i o poludjelim parafima koji bi se snagom<br />
birokratske nadmo}i htjeli dokopati svira~eva estradnog<br />
prostora, kako bi mogli u`ivati u divoti aplauza popra}enog<br />
tutnjem glamurozne glazbe, uo~ljive su dijelom krajnje izravne,<br />
a dijelom prikrivene o{trice.<br />
Izravno polemizira s onda{njim glomaznim birokratskim<br />
aparatom Zagreb-filma pedantno predo~iv{i visoku piramidu<br />
njegovih <strong>broj</strong>nih funkcija i slu`bi; u stvarnosti, film su bili<br />
napravili tek njih nekolicina...<br />
Izravno polemizira s odre|enom zaku~asto{}u tajnog, ezoterijski<br />
{ifriranog pisma {kole ponegdje podignutog na razinu<br />
prijete}e dogme. Na `ivo bi}e Bordina junaka `eljnog nastupa<br />
i svirke neumoljivo nasr}u poput metala razorni simboli...<br />
Jedan `ivot<br />
Dakako, svaki je Dovnikovi}ev film cjelina za sebe, ali kolekcija<br />
od jedanaest crti}a iz njegova opusa, koja po~inje filmom<br />
Bez naslova iz 1964., a zavr{ava ostvarenjem Spas u<br />
zadnji ~as iz 1995. godine, predstavlja tako|er kompaktnu<br />
cjelinu. Uvijek prepoznatljivi simpati~ni junak skromna, ~ak<br />
neugledna izgleda i njegove neprekidne borbe s represivno<br />
»nabrijanim« pojedincima ili globalno destruktivnim silama<br />
{to su neprestance pokraj ili iznad njega — povezna su konstanta<br />
svih jedanaest filmova.<br />
Dovnikovi}evi se junaci me|usobno po koje~emu razlikuju;<br />
nije to uvijek jedan te isti lik ~iji se vanjski izgled i mentalni<br />
sklop, zbog protoka vremena, neprestano mijenja. Autor bi<br />
htio oslikati pravu malu galeriju naoko podudarnih likova<br />
koji }e se me|usobno razlikovati kako po svojim `ivotnim<br />
opredjeljenjima tako i po mno{tvu sitnih tjelesnih, psiholo{kih<br />
i karakternih osobina.<br />
A opet, onaj kudikamo ve}i <strong>broj</strong> njihovih podudarnosti — i<br />
tjelesnih i mentalnih — nadahnuto pokretanih uvijek istom<br />
rukom, proizvode sugestivan dojam da je pred nama jedna<br />
te ista osoba u razli~itim `ivotnim okolnostima — uvijek<br />
vjerna temeljnim karakteristikama svoje buntovne prirode<br />
ma kako se `ivot s njom objesno poigravao mijenjaju}i joj<br />
izgled, odre|uju}i joj sve zahtjevnije i sve te`e `ivotne zada}e.<br />
40<br />
<strong>Hrvatski</strong> <strong>filmski</strong> <strong>ljetopis</strong> <strong>26</strong>/<strong>2001</strong>.<br />
Bilo ovako ili onako, jedno je ipak o~ito: nastankom pojedinih<br />
filmova storija nije upravljala unaprijed planirana i sustavno<br />
provedena pravolinijska dramaturgija prikaza junakova<br />
`ivota »od ro|enja do smrti«; poslije storije o zgodama<br />
Bordina ve} vreme{na junaka, znala je — na na~in flash becka<br />
— uslijediti zanosna ljubavna pri~a iz njegove mladosti.<br />
No, tim se naoko nesustavnim vr{ljanjem po jednom `ivotu<br />
na kraju cjelovito zaokru`io taj `ivot kojemu se — iz komotne<br />
kriti~arske perspektive — sada mo`e podariti preglednost<br />
»narativne« cjeline.<br />
I ne samo radoznalosti ili eksperimenta radi, poku{ajmo rekonstruirati<br />
tu pri~u s jedanaest »postaja« ne po kriteriju<br />
kronolo{kog nastanka pojedinih filmova, ve} na osnovama<br />
odrastanja i biolo{kog starenja Bordina junaka.<br />
Mo`da }e takav postupak biti dovoljno jaka argumentacijska<br />
podloga za prijedlog — sugestiju, krajnje dobronamjernu<br />
dakako, koju na koncu kanim uputiti autoru — Borivoju<br />
Dovnikovi}u-Bordi!<br />
[kola hodanja<br />
Preska~emo ~etiri filma iz kolekcije snimljenih poslije Bez<br />
naslova i evo nas na ~arobnom terenu [kole hodanja iz<br />
1978. godine.<br />
Temeljne stilisti~ke odrednice postavljene u Bez naslova va`e<br />
i za [kolu hodanja: dakle, »isti« junak, jedan kadar (u trajanju<br />
od 8 min i 8 sek), izrez sveden na plohu prekrivenu okerom,<br />
raspjevana glazba, dojmljivi zvu~ni efekti...<br />
Junak filma [kole hodanja inicijalno nije ni{ta manje poletan<br />
od timpanista iz ostvarenja Bez naslova. Gonjen dopadljivo<br />
poticajnom glazbom i oslobo|en suvi{ne odje}e — da bi mu<br />
radosni pokreti bili {to slobodniji i da bi {to prisnije komunicirao<br />
s prijateljskom okolinom — nalik je kakvoj puna{noj<br />
simpati~noj loptici s groteskno velikim stopalima koji nepogre{ivo<br />
slijede ritam glazbe; njegovih se to~no {est vlasi na<br />
glavi tako|er vesele neizmjernoj ljepoti `ivljenja. Cjelokupna<br />
njegova pojava uronjena u kocku vedrine plijeni svojom<br />
neposredno{}u, svojom poneseno{}u. Tko mu se ne bi s u`itkom<br />
pridru`io! Na oker podlozi jasno se isti~u ~vrsti, napeti<br />
potezi flomasterom...<br />
^ini se da junakova neobuzdana u`ivanja u razigranosti vlastita<br />
tijela nisu ba{ po volji usputnim prolaznicima; oni se,<br />
koje li slu~ajnosti, odli~no razumiju u tehniku ispravna hodanja<br />
i oni }e podu~iti nerazborita klinca kako se zapravo<br />
hoda. Majstor svog zanata, ne manje radosno razigrani Bordo,<br />
brzinom bljeska munje oslikava razli~ite eksperte u zahtjevnoj<br />
teoriji kretanja tijela u prostoru — one tipski sjajno<br />
pogo|ene karikaturalne predstavnike razli~itih profesija kojima<br />
dodaje i poneku raspoznatljivu nijansu individualnosti.<br />
Hodolozi neumoljivo — ba{ kao da je duboko ugro`en njihov<br />
princip hodanja — kinje na{eg junaka sve dok im ne uspije<br />
nametnuti mu kakav nakaradan detalj iz svoga rigorozna<br />
repertoara »ispravna« hodanja. Na kraju te torture s iscrpljuju}im<br />
nizom podu~avatelja sti`e i Bordina ~esta »mu-<br />
{terija«, uniformirano lice, koje }e — zapovjednom ultimativno{}u<br />
svojih naredbi — pretvoriti tog neoptre}ena slavitelja<br />
ljepote slobodna hodanja u te{kog invalida nalik kakvu<br />
stra{ilu...