Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
194<br />
Hrvat. film. ljeto, Zagreb / god 7 (<strong>2001</strong>), br. <strong>26</strong>, str. 177 do 199 Paulus, I.: Ve}inom »nacrtana« glazba<br />
bez teme i tematskog rada, gotovo iznena|uje svekoliko<br />
uklapanje teme u glazbeni odlomak koji bi u svojoj biti trebao<br />
biti atmosferi~an. No pojava teme u jednoj od prethodnih<br />
scena, gdje Seka gleda tatinu fotografiju i govori joj:<br />
»Vra}amo se, tata, vra}amo«, ve} najavljuje povezanost glavne<br />
teme s fantomskom ku}om. Sekino pregledavanje stare,<br />
tro{ne ku}e te {iroki spektar razli~itih skladateljskih postupaka<br />
s temom jo{ vi{e nagla{ava ku}u kao sredi{nju ideju<br />
pri~e. Zapravo, vlastitom iskrivljeno{}u ve} u svom osnovnom<br />
obliku te sve daljim varijacijama, tema se ne povezuje<br />
izravno s ku}om, nego sa Sekinom opsesijom da tu ku}u obnovi<br />
i dovede u prvobitno stanje. Bez obzira na sve.<br />
Stoga i tema, poput Sekine opsesije postaje svojevrsna idée<br />
fixe. Ona se uple}e u suvremeno glazbeno tkivo (Branko nemirno<br />
luta po hotelskoj sobi, zabrinut zbog financijskih problema<br />
i nedopu{tenih poslova kojima se po~eo baviti), ona<br />
predstavlja kratke tvrdnje u obliku daljih (Branko obe}aje<br />
Seki da }e obnoviti ku}u ako se ona uda za njega) i bli`ih varijacija<br />
(majka koja ne govori gladi Seku po glavi kada saznaje<br />
da }e joj se k}i udati). Dijelovi teme tako|er ponekad povezuju<br />
kadrove. Dakle, glazba nije isklju~ivo neutralna iako<br />
se tako u po~etku ~ini (zbog improvizacijskog karaktera jazza<br />
i »neuhvatljivosti« suvremene, pro{ireno-tonalitetne i atonalitetne<br />
glazbe). Ona doista funkcionira, ali iz glazbene nutrine.<br />
Me|utim, formalni okvir filmu ne odre|uju pojave<br />
teme i njezine varijacije nego raspored prizorne i neprizorne<br />
glazbe. Vjerojatno i sâm osje}aju}i da je <strong>filmski</strong> uvod u prava<br />
zbivanja preduga~ak, Tomislav Simovi} u uvodni dio filma<br />
postavlja niz neprizornih glazbi. Najprije je to glazba<br />
koja svira u Brankovom automobilu dok se on vozi u motel<br />
na proslavu svog ro|endana (prva scena). Glazba te scene<br />
podsje}a na uvodnu glazbu ({pica), gotovo se na nju nadovezuje,<br />
ali iz Brankova pona{anja prepoznajemo izvor zvuka<br />
(radio u autu). Nakon jazz orijentirane prizorne glazbe, slijedi<br />
niz »komadi}a« koje netko svira na elektri~nim orguljama<br />
u motelu. Ova motelska glazba nagla{ava skladateljevu<br />
neutralnost: on se jednostavno ne `eli mije{ati u uvodne doga|aje<br />
filma. Za nemije{anje i neutralnost uporaba prizorne<br />
glazbe postaje idealna: to je glazba koja slu`i samo kao postoje}a<br />
zvukovna podloga a od nje nitko ne o~ekuje da <strong>filmski</strong><br />
funkcionira.<br />
Sredinom filma dominira neprizorna glazba, zajedno sa svojom<br />
tematskom idée fixe. Disonantna i neobi~na, glavna<br />
tema se pojavljuje sve ~e{}e, varira se, transformira se (ponekad<br />
do neprepoznatljivosti), a zatim se po~inje usitnjavati u<br />
kratke tvrdnje u koje se postupno ponovno uple}e prizorna<br />
<strong>Hrvatski</strong> <strong>filmski</strong> <strong>ljetopis</strong> <strong>26</strong>/<strong>2001</strong>.<br />
glazba (glasovirska glazba u nekom otmjenom restoranu,<br />
glazba na benzinskoj stanici, glazba u disco-klubu, glazba iz<br />
automobila). Film na neki na~in poprima prizorno-neprizorno-prizoran<br />
oblik. Naravno, o filmskoj makroformi nije mogao<br />
odlu~ivati samo skladatelj. A to zna~i da je suradnja<br />
skladatelja i redatelja u filmu Ku}a bila iznimno va`na.<br />
Mo`da Ku}a ne spada me|u filmove koji su zadu`ili hrvatsku<br />
kinematografiju ili koji su ostali u sje}anjima publike.<br />
Me|utim, u bogatoj filmografiji skladatelja Tomislava Simovi}a,<br />
gdje naslov Ku}a zauzima samo ~etiri slovna mjesta, isti<br />
se naslov na neki na~in ipak izdvaja. Izdvaja se kao jedan od<br />
rijetkih igranih filmova u bogatoj riznici partitura za crtane<br />
filmove. Izdvaja se, tako|er, kao film koji cijelo vrijeme govori<br />
suvremenim glazbenim jezikom (»klasi~ne«, »ozbiljne«<br />
glazbe), a ujedno je taj isti jezik na rubu da prije|e u jazz i<br />
pop 70-ih. Izdvaja se kao jedna od rijetkih Simovi}evih partitura<br />
s op}im konotacijama, koja se razlikuje od ve}ine partitura<br />
za crtane filmove koje su mi{ljene fragmentarno (op}e<br />
konotacije nalazimo i u crtanom filmu Surogat). Tako|er, to<br />
je jedna od rijetkih skladateljevih partitura namijenjena<br />
odraslima. I, tako|er, to je partitura gdje je skladateljeva vje-<br />
{tina baratanja jazzom do{la do izra`aja na jedan poseban<br />
na~in.<br />
* * *<br />
Tomislav Simovi} je <strong>filmski</strong> skladatelj koji je svoje umije}e<br />
usavr{io ponajprije skladaju}i glazbu za crtane filmove. Njegova<br />
je veza s crtanim filmovima toliko jaka da se osje}a posvuda,<br />
pa i u drugim <strong>filmski</strong>m vrstama. Naravno, veza igranog<br />
i crtanog filma najja~a je u dje~jem igranom filmu gdje<br />
je Simovi} dobio priliku skladati »ozbiljnu« filmsku glazbu<br />
na na~in glazbe iz crti}a. No skladanje glazbe za crtane filmove<br />
pokazalo se daleko kompleksnijim i »ozbiljnijim« poslom<br />
nego {to bi se to na prvi pogled o~ekivalo.<br />
Simovi} je najbolje znao da su djeca najstro`i kriti~ari. Jer<br />
kada mali{ani zadovoljno gledaju pri~u o profesoru Baltazaru<br />
i ne primje}uju}i da ih kroz {etnju po Baltazar-gradu ponajvi{e<br />
vodi glazba, tada je to skladatelju najve}e priznanje.<br />
Mo`da ~ak i ve}e od pozla}ene statuete s nadimkom Oscar<br />
koju su ~lanovi proslavljene Filmske akademije dodijelili ~lanovima<br />
male filmske ekipe u maloj, za mnoge od njih nepoznatoj<br />
zemlji. U svakom slu~aju, Tomislav Simovi} je svojim<br />
radom u Zagreb filmu i drugim <strong>filmski</strong>m ku}ama u Hrvatskoj<br />
jednako zadu`io hrvatsku kinematografiju kao i jednu,<br />
u Hrvatskoj naro~ito zapostavljenu umjetnost — filmsku<br />
glazbu.