Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Hrvat. film. ljeto, Zagreb / god 7 (<strong>2001</strong>), br. <strong>26</strong>, str. 177 do 199 Paulus, I.: Ve}inom »nacrtana« glazba<br />
ru svoje biv{e `ene), u podlozi po~inje svirati glavna temavalcer.<br />
Poput nekog nadkomentara koji kazuje: »Sve je u<br />
redu. Tako to mora biti.«<br />
Ideja valcera i formiranje glavne teme u ritmu valcera tako-<br />
|er su odraz ideje o nekom `ivotnom ritmu koji je kru`an,<br />
ali koji bi se jednako mogao ponavljati u beskraj. Tijekom<br />
filma valcer postaje sve va`niji i va`niji, a osim u obliku glavne<br />
teme, po~inje se pojavljivati i u obliku drugih, novih valcera.<br />
To su relativno neutralni valceri kojima je cilj stvoriti<br />
zabavni, veseli ugo|aj, makar se ~esto radi o ozbiljnijim situacijama.<br />
Na primjer, jedan valcer prati iznerviranu mamu<br />
nakon tatinog koncerta koja vi~e na Dra{ka jer je dje~ak pao<br />
nasred ceste gotovo pred automobilom. Taj isti »vezivni«<br />
valcer prati tatu kada ganja Zorana, jer su Zoranove mladena~ke<br />
namjere s ma}ehom postale preo~ite. Jedan drugi valcer<br />
prati sretnu obiteljsku scenu kada Zoran fotografira obitelj:<br />
tatu, ma}ehu i \uru. A prvi, glavni valcer (prva tema)<br />
popratit }e i jedan tu`an doru~ak kada \urin o~uh ~ita lo{e<br />
kritike o svom koncertu. Me|utim, sve te situacije, bile sretne<br />
ili nesretne, ugodne ili neugodne, neutralne ili pune emotivnog<br />
naboja promatrane su kroz o~i dje~aka. Zadr`avaju}i<br />
svoj valcer-oblik glazba neprestano ukazuje na to~ku promatranja,<br />
odnosno na o~i kroz koje film treba gledati. Postavljene<br />
tako, sve scene klize iz okvira ozbiljnosti, a svaka u sebi<br />
nosi barem malu dozu veselosti, dje~je neutralnosti i naivnosti.<br />
Jazz u dje~jem filmu<br />
Uporabom valcera i pretvaranjem svake scene u veselu sliku<br />
iz `ivota, Tomislav Simovi} se ponovno nadovezuje na glazbu<br />
iz crtanih filmova koja uvijek nastoji biti zabavna i koja<br />
svaku situaciju nastoji okrenuti u pozitivnom smjeru. Crtanom<br />
filmu je, a to se vidjelo kroz analizu glazbe u crti}ima<br />
Klizi puzi i Surogat, blizak i jazz. Jazz je postao nezaobilazni<br />
dio Simovi}evih partitura. Ni{ta ~udno, ako znamo da je<br />
ovaj svestrani glazbenik vrsni jazzist, zaljubljenik u jazz i ~ovjek<br />
koji se jazzom aktivno bavio ili kao izvo|a~ ili kao pisac<br />
teoretskih napisa o jazzu. Ne za~u|uje, stoga, ni pojava<br />
jazza u filmu Imam dvije mame i dva tate.<br />
Me|utim, kao uostalom i drugdje, jazz u filmu Kre{e Golika<br />
nije nasilno uguran. Jazz se pojavljuje na nekoliko logi~nih<br />
mjesta prije svega kao odraz vremena u kojem je film nastao<br />
(kraj {ezdesetih), a tako|er i kao odraz sve ve}e pa`nje<br />
koju Zoran upravlja ma}ehi. Premda se pojavljuje prizorno,<br />
kao glazba koja svira s kasetofona, jazz se do`ivljava kao<br />
sexy-glazba (sjetimo se scene u Surogatu gdje turist napuhavanjem<br />
stvara djevojku), dakle kao glazba koja je tu sa svrhom.<br />
Dodu{e, mogu}e je da je Zoran namjerno birao takvu<br />
glazbu (naro~ito u sceni u kojoj se ma}eha sun~a na balkonu,<br />
a Zoran joj upu}uje skrivene »vru}e« poglede). Mo`da<br />
mu je ista kaseta ostala u kasetofonu ili je to njegova najdra-<br />
`a kaseta — uglavnom, na tre}u obljetnicu braka tata ple{e s<br />
mamom na tu istu jazz-glazbu, a glazba svira iz Zoranova kasetofona.<br />
Me|utim, pri sljede}em ma}ehinom sun~anju na<br />
balkonu, Zoran se ne igra kasetofonom, a glazba i dalje ostaje<br />
ista kao u ranijim scenama. Jazz je tako|er neprizoran u<br />
sceni gdje Zoran ma`e ma}ehu kremom za sun~anje te u sceni<br />
u kojoj tata pronalazi u Zoranovoj sobi fotografije svoje<br />
<strong>Hrvatski</strong> <strong>filmski</strong> <strong>ljetopis</strong> <strong>26</strong>/<strong>2001</strong>.<br />
nove `ene. Ovaj, dakle, jazzom obojeni odlomak doista ima<br />
svoje odre|eno zna~enje i ne predstavlja samo slu~ajno poklapanje<br />
prizorne glazbe sa (vi{e ili manje) skrivenim zna~enjem<br />
slike. Jazz je simbol Zoranovih pubertetskih osje}aja<br />
koji gotovo vode do zaljubljenosti u ma}ehu. No, naravno,<br />
njegov glavni pokreta~ je tajna `elja za seksom.<br />
Ku}a (1975.)<br />
U filmu Ku}a Bogdana @i`i}a jazz je primarno sredstvo skladateljskog<br />
izra`avanja. Predstavljeni ve} u {pici, jednom temom<br />
(flauta) koja se ispreple}e sa suvremeno orijentiranom<br />
pro{ireno tonalitetnom glazbom (guda~i), elementi jazza<br />
stvaraju neutralnu glazbenu podlogu. Neutralnost uvodne<br />
glazbe nadovezuje se na tada{nje shva}anje Bogdana @i`i}a.<br />
On se »i u igranom filmu bavio temama iz suvremenog `ivota,<br />
ali sasvim u skladu s ograni~enjima tada vladaju}eg feljtonisti~kog<br />
pristupa koji je gotovo postao pomodan.« 14<br />
Pomalo suhoparan i ne sa sasvim razra|enim uvodnim dijelom,<br />
film Ku}a u potpunosti opravdava neutralno pona{anje<br />
skladatelja i njegove glazbe. U uvodnoj {pici glazba suvremene<br />
orijentacije s elementima jazza doista stvara dojam (`ivotne)<br />
monotonije eventualno najavljuju}i dramu kao filmsku<br />
vrstu. Mjesto radnje ostaje neotkriveno, ali zato natruhe jazza<br />
u suvremenoj koncepciji govore o sedamdesetima kao<br />
vremenskoj oznaci.<br />
Tema, koja se u {pici doima poput slu~ajne melodije izrasle<br />
iz skladateljeve »jazz-suvremena glazba« koncepcije, razvojem<br />
filma pokazat }e se da je glavna tema. Me|utim, ta se<br />
glavna tema, za razliku od glavne teme daleko zabavnijeg filma<br />
Imam dvije mame i dva tate, rijetko pojavljuje u osnovnom<br />
obliku, a tako|er se rijetko pojavljuje u istom okru`enju<br />
u kojem se pojavila tijekom uvodne glazbe. Op}a oznaka<br />
neutralnosti i monotonije unutar suvremeno koncipiranog<br />
zvuka ostaje. No tema se ~esto transformira pretvaraju-<br />
}i se ponekad samo u motivi~ku naznaku te ponekad isti~u-<br />
}i iskrivljenost svih `ivotnih vrijednosti predstavljenih u filmu<br />
Ku}a. 15<br />
Zapravo se tema ve} u svom izvornom obliku doima poput<br />
iskrivljene verzije ne~ega {to je nekada davno imalo smisao<br />
— na taj je na~in Tomislav Simovi} glazbom i unaprijed i naknadno<br />
opisao sav besmisao Sekine opsesije i Brankovog<br />
kretanja u nedopu{tene nov~ane transakcije. Tema je nemelodi~na,<br />
pa glazba ve} tu ostaje neutralna — nastoji biti prisutna<br />
samo u obliku op}ih naznaka, odnosno atmosfere, a<br />
ne u obliku glazbenih komentara. Me|utim, na nekim mjestima<br />
u filmu skladatelj }e iz glazbene op}enitosti i neutralnosti<br />
prije}i u razja{njavanje doga|aja i povremenu ilustraciju.<br />
Tema djeluje zastra{uju}e i tajnovito kada Seka ulazi u staru<br />
ku}u i razgledava je, dive}i se svemu, pa i neredu, pau~ini,<br />
pra{ini, trule`u i svemu ostalome {to pripada starim napu-<br />
{tenim ku}ama. U toj sceni tema se pojavljuje nekoliko puta<br />
— bilo u obliku motivi~kih elemenata, bilo u augmentiranom<br />
obliku u dionicama guda~a (podsje}a na cviljenje), bilo<br />
u obratu, bilo u cijelosti ili u drugim varijantama. Budu}i da<br />
je cijeli prvi dio filma (Brankovo upoznavanje sa Sekom) bez<br />
prizorne glazbe (ali ne i bez neprizorne) pa prema tome i<br />
193