Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Hrvat. film. ljeto, Zagreb / god 7 (<strong>2001</strong>), br. <strong>26</strong>, str. 177 do 199 Paulus, I.: Ve}inom »nacrtana« glazba<br />
»Maksimalno po{tuju}i ono {to je Disney stvorio, na{i ’odmetnici’<br />
`eljeli su i}i dalje. Ma{tali su o utakmici s Disneyjem,<br />
o onom danu, kad }e ga mo}i iznenaditi nekom svojom<br />
svjetskom kvalitetom. Taj dan je ~ekan deset godina, i onda<br />
je stigao prvi jugoslavenski Oscar Du{ana Vukoti}a. On nije<br />
stigao nenajavljen, on se ve} osje}ao u zraku, jer su djela doma}eg<br />
crtanog filma, od festivala do festivala, sve vi{e plijenila<br />
interes `irija i gledalaca.« 10<br />
Ako je netko ikada sumnjao u kvalitetu Vukoti}evih crtanih<br />
filmova, onda su ameri~ki Oscar te niz nagrada na festivalima<br />
u Beogradu, Bergamu, San Franciscu i Oberhausenu pokazali<br />
suprotno. Na Filmskom festivalu u Beogradu, koji je<br />
odr`an u travnju 1962. godine Du{an Vukoti} bio je nagra-<br />
|en za re`iju, crte` i animaciju, Rudolf Sremec za scenarij, a<br />
Tomislav Simovi} je primio nagradu za glazbu u filmu Surogat.<br />
Nije ni ~udo, jer — vidjeli smo — partitura je bila toliko<br />
slo`ena i usko povezana s filmom da je morala odraziti<br />
njegovu posebnost. Zbog toga su rije~i Vicka Raspora o<br />
sâmom filmu jednako vrijedile i za glazbu:<br />
»To nisu gegovi — to su filozofija, moral, pogled na svijet.<br />
La`na vrijednost, surogat — to je (kao posljedica svakog rasta)<br />
osnovni problem dru{tvenog morala, a pouka da svaku<br />
la`nu vrijednost ~eka njen ekser~i} (jedini stvaran, materijalan<br />
u naduvenom svijetu fantoma) — to je esopovska filozofija,<br />
naravou~enje, `iva istina.« 11<br />
Izlet u igrani film: Imam dvije mame i dva tate<br />
(1968.)<br />
U monografiji Golik Petra Krelje, Ante Peterli} je svoj esej o<br />
filmovima Imam dvije mame i dva tate i Tko pjeva zlo ne misli<br />
zapo~eo rije~ima: »Me|u redateljima koji su najvi{e zadu-<br />
`ili hrvatski film, redovito se nezaobilaznim, pa i pretendentom<br />
za primat, ~ini Kre{o Golik.« 12 Godine 1968. Golikovoj<br />
se filmskoj ekipi pridru`io Tomislav Simovi}, skladatelj jednako<br />
zaslu`an i jednako nezaobilazan u hrvatskoj kinematografiji.<br />
Me|utim, o Goliku je (nedavno) napisana monografija<br />
te niz tekstova i komentara koji su pratili njegove filmove.<br />
O Tomislavu Simovi}u, marljivom suradniku Zagreb filma<br />
koji je jednako skromno primao nagrade za svoja ostvarenja<br />
kao {to je tiho pridonosio uspjehu te{ko iz<strong>broj</strong>ivoj koli~ini<br />
crtanih filmova, napisano je samo nekoliko redaka. I u<br />
tih nekoliko redaka (u zborniku Zagreba~ki krug crtanog filma<br />
te u Filmskoj enciklopediji) dvije tre}ine zauzima skladateljeva<br />
prebogata filmografija, dok se u preostaloj tre}ini<br />
mo`e saznati samo da je Tomica ili Tomislav Simovi} ro|en<br />
17. kolovoza 1931. u Zagrebu, da je u Zagrebu studirao povijest<br />
umjetnosti, da je poha|ao Muzi~ku {kolu gdje je u~io<br />
svirati kontrabas i glasovir te da se kasnije potpuno posvetio<br />
skladateljskom radu (osim za filmove razli~itih `anrova Simovi}<br />
je skladao scensku glazbu za radio-drame i televizijske<br />
emisije, orkestralna i komorna djela i balete). Prebogata filmografija,<br />
koja u napisima o Simovi}u slijedi nakon njegova<br />
kratkog `ivotopisa, te niz nagrada morali bi, vjerojatno, biti<br />
dovoljni da se stvori prava slika skladatelja koji je doista zadu`io<br />
hrvatsku kinematografiju, a posebice Zagreba~ku {kolu<br />
crtanog filma. 13<br />
Te{ko se snalaze}i u gusto ispisanom nizu <strong>filmski</strong>h naslova,<br />
u filmografiji Tomislava Simovi}a nalazimo naslov koji je<br />
190<br />
<strong>Hrvatski</strong> <strong>filmski</strong> <strong>ljetopis</strong> <strong>26</strong>/<strong>2001</strong>.<br />
ovog zaslu`nog skladatelja povezao s ranije spomenutim zaslu`nim<br />
redateljem. Me|utim, Imam dvije mame i dva tate<br />
Kre{e Golika ne predstavlja prvi igrani film u karijeri Tomislava<br />
Simovi}a. Prije Golikovog filma, Simovi} je skladao za<br />
filmove: Da li je umro dobar ~ovjek Fadila Had`i}a, Do}i i<br />
ostati Branka Bauera, Klju~ Antuna Vrdoljaka, Projekt Slavka<br />
Goldsteina, Sedmi kontinent Du{ana Vukoti}a, ^etvrti<br />
suputnik Branka Bauera te Dvadesetpet tisu}a petsto pedeset<br />
dana gra|anina Zgubidana Branka Majera. Osim {to mu<br />
Imam dvije mame i dva tate nije bio prvi igrani film, to tako|er<br />
nije bio prvi film u kojem je skladatelj sura|ivao s redateljem<br />
Kre{om Golikom. S Golikom se Simovi} susreo godinu<br />
dana prije snimanja Imam dvije mame i dva tate, kada<br />
je skladao za Golikov dokumentarni film [est koraka (do<br />
svjetskog rekorda). No igrani film Imam dvije mame i dva<br />
tate daleko je bolje povezao skladatelja i redatelja od kratkog<br />
dokumentarca u produkciji Zagreb filma.<br />
Kada je snimao svoju urbanu komediju s obiteljskim predznakom<br />
i tipi~nim pogledom iz perspektive dje~aka \ure,<br />
Kre{o Golik je s pravom pomislio da bi glazba iskusnog skladatelja<br />
crtanih filmova u njegovu filmu mogla odli~no profunkcionirati.<br />
Doista, u nekim dijelovima partiture Imam<br />
dvije mame i dva tate lako se mo`e »nanju{iti« primarni interes<br />
filmskog skladatelja. Na primjer, u sceni u kojoj \uro<br />
potajice u rje~niku stranih rije~i tra`i zna~enje rije~i »jungfer«,<br />
rije~i koju je malo prije ~uo od brata Zorana. Glazba<br />
ne samo da otkriva bliskost s glazbom iz crtanih filmova,<br />
nego se u tom odlomku pojavljuje jedna od manira iz crti}partitura<br />
Tomislava Simovi}a. Pravilno nadopunjavanje dvaju<br />
razli~itih instrumenata (ili dvije razli~ite instrumentalne<br />
skupine) na na~in da dok jedan instrument izvodi ton, drugi<br />
{uti, i obratno, doista je manira koju ~esto nalazimo i u serijalu<br />
o profesoru Baltazaru i u Oscarom nagra|enom Surogatu.<br />
Glazbeni postupak nije striktno vezan uz predvidljive<br />
situacije (kao {to bi, na primjer, moglo biti {uljanje ili neka<br />
skrovita namjera, neko kretanje ili rad u ritmu glazbe) nego<br />
mu je cilj stvoriti op}i karakter svijetle ugo|ajnosti s malim<br />
prizvukom dje~je naivnosti.<br />
U sceni s \urom izmjenjuju se klarinet i guda~ki instrumenti.<br />
Registarski razmak je velik — klarinet se pojavljuje u donjem,<br />
a guda~i u gornjem registru — a na~in izvo|enja je<br />
staccato. I registarski razmak i staccato su dio Simovi}eve<br />
manire, a povremeno se, naro~ito u crtanim filmovima, pojavljuju<br />
i kao samostalni postupci tako|er tipi~ni za skladatelja.<br />
Dok \uro lista rje~nik stranih rije~i, glazba govori o<br />
dje~joj znati`elji i »tajnosti« posla, ali unosi i veselost u scenu<br />
te svojevrsni skladateljski podsmijeh dje~akovoj naivnosti.<br />
Kada »drugi« tata (zapravo, o~uh — Fabijan [ovagovi}) prilazi<br />
\uri i pita ga {to radi, \uro naglo zaklanja rje~nik rukama.<br />
Upletanje odrasle osobe gotovo je otkrilo \urinu »tajnu<br />
misiju«, pa skladatelj naglo prelazi u suprotni glazbeni<br />
postupak: dionice klarineta i guda~a se odvajaju, ispadaju iz<br />
ispreple}u}e {ablone, te se, najprije jedan (klarinet) a zatim<br />
drugi (guda~i poput odjeka) po~inju kretati legato. Kontrast<br />
(u ovom primjeru staccato-legato) tako|er je skladateljska<br />
manira iz crtanih filmova. Ne odvajaju}i se od glazbenog je-