Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
Hrvatski filmski ljetopis, broj 26 (2001) - Hrvatski filmski savez
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
162<br />
Hrvat. film. ljeto, Zagreb / god 7 (<strong>2001</strong>), br. <strong>26</strong>, str. 161 do 167 Ajanovi}, M.: Blistave nijanse mraka<br />
jedan od njih od kojeg je Poljska posebno stradala nazivao je<br />
sam sebe »socijalizmom«, oslikan je mo`da najsugestivnije u<br />
mediju animacije.<br />
Dvadeset i ~etvrti dio sekunde ne egzistira u na{oj svijesti.<br />
Tako si}u{an dio vremena mi nismo u stanju registrirati niti<br />
pojmiti tako da animator uvijek starta od nesvjesnog i nepojmljivog,<br />
registriraju}i ono {to se u `ivo snimljenom filmu<br />
opire registraciji. Stoga se animacija pokazala kao idealan<br />
medij da zabilje`i, opi{e i oslika du{e izmu~ene siroma{tvom,<br />
terorizirane glupo{}u, zarobljene ideolo{kim la`ima,<br />
upla{ene i umrtvljene vlastitom turobnom svakodnevicom.<br />
^ovjeku se mo`e zabraniti sve osim snova pa se u animacijskim<br />
remek-djelima kakva su recimo Szczechurin Putovanje<br />
(1971.) Kucian Povratak (1972.), Czekalin Sin (1972.) ili<br />
Kudlin Nestanak struje (1975.) do perfekcije razvio nadrealni<br />
vizualni jezik kojim su opisivana podsvijest i mra~ne more<br />
usamljenih gubitnika, njihova tjeskoba u ambijentu neslobode<br />
koji im je dosu|en ro|enjem. Slikaju}i apsurdne, po~esto<br />
morbidne snove pesimista koji su sasvim izgubili iluzije, ljudskih<br />
kreatura koje tumaraju kroz tunel bez ulaza i izlaza,<br />
poljski su animatori zapravo govorili o javi, politi~kom sustavu<br />
i dru{tvu u kojem su nastali i izlagali ga pritom najrazornijoj<br />
kritici. Razotkrivaju}i da je sustav sposoban proizvesti<br />
samo jedno — nesretno ljudsko bi}e.<br />
Piotr Dumala<br />
Sve ovo va`i i za filmove autora kakav je Piotr Dumala<br />
(1956.), uz Jerzya Kuciu vode}eg suvremenog animatora iz<br />
Poljske, koji odri~e bilo kakvu vezu svojih filmova s politi~kim<br />
miljeom u kojem su nastali.<br />
Ja sam daleko od politi~ke i socijalne situacije u Poljskoj.<br />
Ja se ne osje}am kao netko tko participira u dru{tvu. Naravno,<br />
nemogu}e je ne biti makar malo pripadnikom<br />
dru{tva, ali to nije ne{to {to mene zanima. Ja se radije bavim<br />
svojim osje}ajima, svojim privatnim stvarima. Mo`da<br />
tek mnogo vremena poslije primijetim stanovitu vezu<br />
izme|u filma koji sam napravio i situacije u Poljskoj. 3<br />
Me|utim, filmovi i uop}e umjetni~ka djela, ~ak i kad u potpunosti<br />
izrastaju iz podsvjesnog i bave se isklju~ivo privatnim,<br />
unutarnjim svijetom autorovim ili autorovih kreacija,<br />
uvijek su u svom bitnom dijelu individualna reakcija na<br />
okolnosti kojima je stvaralac bio izlo`en. Dokaz tome je i<br />
Dumalin profesionalni debi, koji ga je odmah uvrstio u red<br />
me|unarodno zanimljivih autora. Film Lykantropia bio je<br />
sve samo ne apoliti~no djelo.<br />
Da, neki ljudi su mi rekli da su do`ivjeli Lykantropiu kao<br />
sna`nu kritiku komunisti~kog sustava. Ja nisam bio toga<br />
svjestan i jedino {to na to mogu re}i je: »mo`da«. Ne osje-<br />
}am se niti kao pripadnik neke Poljske {kole animacije;<br />
ako pripadam ne~em takvom to je izvan moje volje. Moj<br />
najdra`i poljski animator je Miroslav Kijowitcz koji je sasvim<br />
razli~ita autorska osobnost od mene. Jedino zajedni~ko<br />
{to nalazim me|u nama je odnos prema animaciji<br />
kao na~inu da se artisti~kim sredstvima odgovori na filozofska<br />
pitanja.<br />
<strong>Hrvatski</strong> <strong>filmski</strong> <strong>ljetopis</strong> <strong>26</strong>/<strong>2001</strong>.<br />
Dumala je diplomirao na Umjetni~koj akademiji u Warszawi<br />
gdje i danas `ivi i radi svoje animacije za producenta Studio<br />
Miniatur Filmovic. Dio godine provodi u [vedskoj gdje predaje<br />
filmsku animaciju na Vi{oj umjetni~koj {koli u Eksjöu.<br />
Za svoje filmove dobio je prakti~no sve najzna~ajnije nagrade<br />
i priznanja koja jedan animator uop}e mo`e dobiti, vi{ekratno<br />
je nagra|ivan na najpresti`nijim festivalima animacije<br />
u Annecyju, Ottawi, Hiroshimi, Stuttgartu ili u Zagrebu<br />
gdje je 1992. osvojio Grand Prix.<br />
Animatori su u pravilu ljudi s mnogo interesa i vi{e zanimanja.<br />
Ni Dumala nije iznimka. Paralelno sa studijem slikarstva<br />
u~io je za konzervatora. Nije nikad radio ni jedno ni drugo,<br />
postao je profesionalni animator.<br />
S jedne strane, studirao sam kemiju, biologiju, mikrobiologiju,<br />
geologiju i poha|ao zahtjevne sate skulpture, konzervacije,<br />
crtanja i grn~arstva. Na drugoj strani bio je<br />
film, pokret u vremenu, nastavak mog pisanja i najbolja<br />
mogu}a prilika da upotrijebim moje crta~ke mogu}nosti.<br />
Rad na animiranom filmu, po mom sudu, zahtijeva kombiniranje<br />
vrlo stroge discipline s najotka~enijom fantazijom.<br />
Kad sam po~eo predavati animaciju shvatio sam da<br />
je balans izme|u toga dvoga najte`i zadatak koji stoji pred<br />
studentima.<br />
Dumalin izvorni animacijski stil<br />
Kombinacija raznolikih studija i interesa rezultirala je njegovom<br />
fascinantnom animacijskom tehnikom. On ispod kamere<br />
postavlja gipsanu plo~u premazanu crnom bojom. Svaku<br />
fazu pokreta ugravira tankim iglama tako {to zgrebe boju i<br />
dobije bijele linije i {rafure na tamnoj pozadini. Svaki pojedina~ni<br />
crte` ima iznimno visoku grafi~ku vrijednost. Pa<br />
ipak svaki od tih crte`a, nakon {to su snimljeni na nekoliko<br />
<strong>filmski</strong>h kvadrata, biva ponovno premazan crnom bojom<br />
tako da je njihovo trajanje kratkotrajnije od crte`a na~injenog<br />
prstom po zamagljenom prozoru. Takav njegov rad uvr-<br />
{tava ga u red velikih kreatora koji su unaprijedili animacijsku<br />
tehniku vlastitim, originalnim inovacijama; rije~ je o animatorima<br />
kakvi su prije njega bili recimo Lotte Reininger,<br />
Alexandre Alexeieff, Norman McLaren, Ishu Patel ili Caroline<br />
Leaf.<br />
Ja sam rano otkrio da tehnika animiranja neposredno ispod<br />
kamere najvi{e odgovara mom temperamentu. Imam<br />
osje}aj da se slike iz moje glave direktno transformiraju<br />
na filmsku vrpcu. Svi|a mi se ~injenica da se svaka faza<br />
pokreta pojavljuje samo jedanput i onda se mijenja trenuta~no.<br />
Dosljedno tome, slike nestaju, {to tako|er korespondira<br />
s mojim stajali{tem o tome {to bi film trebao biti.<br />
Svi moji filmovi, osim jednog, ra|eni su direktno ispod<br />
kamere. Pripremaju}i se za svaki od njih radio sam dugotrajne<br />
vje`be zagrijavanja poput sporta{a. Vje`be su se sastojale<br />
u nastojanju da prikupim {to vi{e znanja o tome<br />
kako bi finalni rezultat na ekranu mogao izgledati. Tek<br />
nakon {to dostignem jednu zadovoljavaju}u predod`bu o<br />
tome, po~nem snimati.<br />
Gotovo svi njegovi filmovi su crno-bijeli uz tek povremenu,<br />
vrlo diskretnu, uporabu neke druge boje. Iz njegovih filmo-