1. PDF dokument (3365 kB) - dLib.si
1. PDF dokument (3365 kB) - dLib.si
1. PDF dokument (3365 kB) - dLib.si
- No tags were found...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
142Šolsko polje, letnik XXI, številka 5– 6nom in državljankam. Kadar gre za svobodo v obratni smeri, torej za svobodenvstop, na primer, ljudi iz tretjega sveta v dotično državo, <strong>si</strong> le-ta lahkovzame pravico zapreti svoje meje, ne da bi ji kdorkoli lahko očital kršenje temeljnihčloveških pravic.V indoevropskem kulturno-jezikovnem krogu se koncept temeljnih individualnihpravic često enači s konceptom človeških pravic. V kolikšni merigre pri konceptu človekovih pravic za »zahodni« koncept? In na kakšen načinbi bilo možno ta koncept narediti bolj univerzalen?Koncept strpnosti kot osrednji postulat, ki opredeljuje medčloveške ininterkulturne odnose v kontekstu upoštevanja človekovih pravic, je vselejne obhodno povezan z vprašanjem razmerja med posameznikom in družbo.Kadar torej govorimo o nastanku in razvoju tega koncepta v evropski tradiciji,hkrati vselej govorimo tudi o položaju individuuma znotraj mehanicističnoustrojene skupnosti. Temeljne pravice posameznika so v idealnotipskemprikazu tovrstnih, torej »demokratičnih« družb omejene s temeljnimi pravicamisoljudi. Ideološka osnova zahodne humanistične demokracije je torejkvantitativno določljiv koncept pravičnosti. Medtem ko je to razmerje vevropski, helenistično-krščanski tradiciji urejeno z dogovorom, konvencijoin zakonom, se na Kitajskem, kot kaže, nikoli ni mogla prav uveljaviti ideja otem, da naj bi bilo pravičnost in soskladje med ljudmi moč doseči s pomočjozakoličenih, splošno sprejetih in veljavnih predpisov. To postane jasno vidnože, če <strong>si</strong> ogledamo koncept individualnih pravic, ki je tradicionalnemu konceptukitajskega humanizma prav tako tuj, kot brezpogojno upoštevanje kolektivnihozirov in dolžnosti.V tem okviru temelji tudi koncept strpnosti, kakršen je v veljavi danes, nastrukturi razmerja med posamezniki in njihovo državo. Njegova teoretskapodlaga je evropski koncept humanizma, ki temelji na predpostavki homohomini lupus, katere etične komponente so zakoličene z ak<strong>si</strong>omom svetostičloveškega življenja, ki mora biti v vsaki skupnosti zaščiteno (nedotakljivosttelesa in duha). Zelo podobne koncepte humanizma najdemo tudi v kitajskitradiciji, in <strong>si</strong>cer kot sestavni del vseh filozofskih šol, vključno z državotvornimkonfucianizmom. Ren 仁 kot termin, ki predstavlja temeljno etičnopremiso nedotakljivosti človeškega dostojanstva in apriorne vzajemnostiin ki predstavlja eno bistvenih komponent konfucijanske filozofske misli, so<strong>si</strong>nologi in <strong>si</strong>nologinje skozi stoletja prevajali na najrazličnejše načine. Pritem lahko naletimo na prevode v smislu humanizma oziroma človečnosti,vzajem nosti, socialnega čuta, dobrote ipd. Semantično-kontekstualna analizabesedil, v katerih se uporablja (Rošker, 2005: 134), pa pokaže, da je mordaše najprimernejši prevod tega pojma prav beseda strpnost. Ta »kitajski model«strpnosti se v strogih hierarhijah, na kakršnih sloni konfucijanska poli-