Crkveno graditeljstvoDio ostataka i sadašnja crkva Sv. Martevac, i Pavao Perat, student prava, kojisu, iako amateri, precizno vodilidnevnik i dokumentaciju o <strong>na</strong>lazima.Otkriveni su ostatci trobrodnepredromanike <strong>crkve</strong> s pravokutnomapsidom <strong>na</strong> temeljima kasnoantikegraevine iji su zidovi djelomiceiskorišteni. Pro<strong>na</strong>eno je i mnogoulomaka kamenog <strong>na</strong>mještaja, uglavnomukrašenog pleternom keramikom.Bilo je pro<strong>na</strong>eno i mnogo grobovakojima istraživai nisu poklanjalipreveliku pozornost.Kako je taj vrijedni arheološki lokalitetu meuvremenu bio potpuno zapušteni pomalo zaboravljen, Institutza arheološka istraživanja iz Splitaobavio je temeljita revizijska istraživanjakoja su trajala od 1967. do1969., a 1970. je obavlje<strong>na</strong> konzervacijaistraženih dijelova. Istraživanjasu vodili Dušan Jelovi<strong>na</strong> i DasenVrsalovi, a <strong>na</strong>jvrjedniji <strong>na</strong>laz biloje otkrie polukružne apside ranokršanskebazilike koja je bila u neposrednojblizini predromanike<strong>crkve</strong> Sv. Marte. Otkriven je i krsnizde<strong>na</strong>c pod plonikom sadašnje <strong>crkve</strong>Sv. Marte, koju je 1908. dao izgraditidon Frane Buli jer je prijašnjuiste veliine bio srušio zbog brojnihvrijednih ugraenih ulomaka.Otkriveni su i ostatci mozaika teulomci kamenoga <strong>crkve</strong>nog <strong>na</strong>mještai sarkofaga. Istraživan je cijeliprostor oko temeljnih ostataka <strong>crkve</strong>Sv. Marte i dio kolnoga puta <strong>na</strong> sjeveru,ali nije, <strong>na</strong>žalost, prostor južnood <strong>crkve</strong> jer se radi o privatnom vlasništvu,a tu su ve prije <strong>na</strong>sluenimnogi zidovi, vjerojatno i vladarskogadvora i gospodarskih zgrada.Otkriveno je i 28 grobova.Ranokršanska je bazilika imala širokupolukružnu apsidu, vjerojatno itri broda, a prema dekorativnoj skulpturigrae<strong>na</strong> je vjerojatno krajem 6.st. Sjeverni joj je zid bio dio prijašnjerimske graevine. Predromanikacrkva Sv. Marte izgrae<strong>na</strong> je <strong>na</strong>ostatcima te bazilike, i to u tri faze.Najprije je izgrae<strong>na</strong> jednobrod<strong>na</strong>crkva s pravokutnom apsidom, potomsu ugraeni etvrtasti stupoviime je dobive<strong>na</strong> trobrod<strong>na</strong> osnova,a u treoj su stupovi povezani i pridodanzvonik (westwerk) <strong>na</strong> zapadnomproelju.Od kraja 9. st. crkva Sv. Marte se nespominje u dokumentima do 1185.kada je <strong>na</strong> <strong>crkve</strong>nom saboru u Splitupripala splitskoj <strong>na</strong>dbiskupiji. Premajednoj u prijepisu sauvanoj ispravi1197. bila je obnovlje<strong>na</strong> i tada je posvee<strong>na</strong>Sv. Marti i Sv. Ivanu Krstitelju.Možda je tada dobila svoj ko<strong>na</strong>nitrobrodni izgled. Koliko je dugo bilau funkciji nije poz<strong>na</strong>to jer mogla jestradati u nizu okršaja što su se <strong>na</strong>tom podruju vodili od 13. do 17 st.(tatarska provala 1242., sukobi Spli-a<strong>na</strong> i Trogira<strong>na</strong> u 13. st., ratovi hrvatsko-ugarskihkraljeva i Mlea<strong>na</strong>u 14. st., protuturski ratovi tijekom16. i 17. st.). Nova je mala crkvicaizgrae<strong>na</strong> s južne strane u neposrednojblizini u 17. st., a potom ponovno,kao što smo rekli, u 20. st.Crkva Sv. Marte i cijeli lokalitet uBijaima jedan je od <strong>na</strong>jvrjednijih i<strong>na</strong>jpoz<strong>na</strong>tijih hrvatskih arheoloških<strong>na</strong>lazišta kojemu je posvee<strong>na</strong> cijelajed<strong>na</strong> mala biblioteka. U ovom smo<strong>na</strong>pisu uglavnom rabili jedno izdanjeStarohrvatske prosvjete iz 1999.koja je u cijelosti posvee<strong>na</strong> tom lokalitetu[13], [14], [15], [16].Za nedavnoga smo posjeta zakljuilida je prava šteta što taj vrijedan arheološkilokalitet nije do kraja istražen,odgovarajue zaštien, prikladno obilježeni predstavljen brojnim posjetiteljimai <strong>na</strong>mjernicima o<strong>na</strong>ko kakoto zaslužuje. No to je, <strong>na</strong>žalost, vrloest sluaj koji smo i prije uoili <strong>na</strong>prostoru izmeu Splita i Trogira.ZakljuakPrikazali smo sve ranokršanske,predromanike i ranoromanike <strong>crkve</strong>koje su se <strong>na</strong>lazile <strong>na</strong> podruju<strong>Kaštela</strong>. Naješe se radi samo ocrkvama koje su grae<strong>na</strong> <strong>na</strong> negdašnjimlokalitetima, ali i takve <strong>crkve</strong>uvaju uspomenu <strong>na</strong> negdašnje vrijednei lijepe graevine. Neke su odnjih, posebno Sv. Juraj od Putalja iSv. Marta u Bijaima, izuzetno vrijedneza hrvatsku prošlost i baštinu.Šteta je ipak što se u<strong>na</strong>to z<strong>na</strong>tnimulaganjima za te lokalitete vrlo maloz<strong>na</strong> ili se neodgovarajue predstavljaju.A bilo bi potrebno, barem zapoetak, samo nekoliko putokaza i<strong>na</strong>pisa <strong>na</strong> panoima.168 GRAEVINAR 60 (2008) 2
Neke su <strong>crkve</strong>, u<strong>na</strong>to brojnim nedaama(od ratova, industrijalizacijei divlje gradnje) koje su se osobitoodražavale <strong>na</strong> tom relativnom uskompojasu od Kozjaka do mora, ipakuspjele sauvati svoj izvorni izgled iatraktivnost, poput <strong>crkve</strong> Sv. Jurja uRadunu. Posebno raduje i injenicada su se za neke druge <strong>crkve</strong>, poputStomorije, pro<strong>na</strong>šli i dodatni sadržajikoji su obogatili i oplemenili prostor,kao što je to sluaj s Biblijskimvrtom. Možda je upravo to primjerkoji bi trebalo slijediti, dakako neizravno. ini se da je ipak uvijek potrebnosamo malo više dosjetljivosti.Pripremili:Krešimir Regan, Branko NadiloIZVORI[1] ae, S.: Putalj u prapovijesti, Putalj –katalog izložbe, MHAS, Split, 1997.[2] ae, S.: Putalj u ranijem rimskomrazdoblju, Putalj – katalog izložbe,MHAS, Split, 1997.[3] Fadi, I.: Putalj u kasnoj antici, Putalj– katalog izložbe, MHAS, Split, 1997.[4] Migoti, B.: Ranokršanska topografija<strong>na</strong> podruju izmeu Krke i Cetine,JAZU, Zagreb, 1990.[5] Budak, N.: Knezovi, kraljevi, biskupi –slike iz davne hrvatske povijesti,Slobod<strong>na</strong> Dalmacija, Split, 2005.[6] Buri, T.: Putalj u srednjem vijeku, Putalj– katalog izložbe, MHAS, Split, 1997.[7] Rapani, Ž.: Solin u starohrvatskodoba, MHAS, Split, 1996.[8] Buri, T.: Sv. Mihovil u Lažanima,Starohrvatska prosvjeta III. (2000.),27., str. 23-27[9] Vidovi, M.: Splitsko-makarska <strong>na</strong>dbiskupija– župe i ustanove, Splitskomakarska<strong>na</strong>dbiskupija, Split, 2004.Crkveno graditeljstvo[10] Buri, T.: Sv. Lovre – Balavan, Starohrvatskaprosvjeta III. (2000.), 27., str. 29-34[11] Jelovi<strong>na</strong>, D.: Starohrvatsko kulturnoblago, Mladost, Zagreb, 1986.[12] Duvnjak, M.: Žup<strong>na</strong> crkva Sv. Petraapostola u Kaštel Novome, Muzejgrada <strong>Kaštela</strong>, Kaštel Lukši, 2008.[13] Gjurašin, H.: Arheološka istraživanjakod <strong>crkve</strong> Sv. marte od 1902. do 1905.godine, Starohrvatska prosvjeta III.(1999.), 26., 7-96[14] Jelovi<strong>na</strong>, D.: Starohrvatska crkva Sv.Marte u Bijaima, Starohrvatskaprosvjeta III. (1999.), 26., 97-107[15] Ani, M.: Od vladarske curtis dogradskog kotara, Starohrvatskaprosvjeta III. (1999.), 26., 189-235[16] Marasovi, T.: Bijai u svjetluprouavanja srednjovjekovnih vladarskihrezidencija, Starohrvatska prosvjetaIII. (1999.), 26., 335-362GRAEVINAR 60 (2008) 2 169