Oglas zarez, xiv /328, 16. veljače 2012. 368. ZagrebDoxpresude prema kojoj treba odslužiti šest godinazatvorske kazne te ima zabranu da senastavi baviti svojom profesijom.Ovogodišnje izdanje ZagrebDoxa, najvećegmeđunarodnog festivala dokumentarnogfilma u regiji, održat će se od 26. veljače do4. ožujka u Movieplexu u Centru Kaptol.Osmu godinu zaredom domaća će publika uosam festivalskih dana imati priliku pogledativiše od 150 dokumentiranih priča iz raznihkrajeva svijeta.Ovogodišnji natjecateljski program ZagrebDoxauključuje 50 dokumentaraca, odčega je 30 filmova u međunarodnoj, a 20 uregionalnoj konkurenciji. Uz konkurenciju,ZagrebDox prikazuje još šest službenih filmskihprograma: Glazbeni globus, Happy Dox,Kontroverzni Dox, Stanje stvari te prošle godinepokrenute Majstore Doxa i Teen Dox.Popratni programi pak uključuju niz retrospektiva:Baltičke dokumentarce u selekcijidanskog filmskog stručnjaka Tuea SteenaMüllera, retrospektivu Danske filmske škole(Den Danske Filmskole) po izboru ArneaBroa, voditelja dokumentarističkog studijana DDF-u i retrospektivu eksploatacijskih,često i pseudo dokumentarca s naglaskomna senzacionalističke teme koje nazivamoMondo, a koji su obilježili šezdesete godineprošlog stoljeća. U autorskoj retrospektiviove godine predstavljamo međunarodno priznatogi višestruko nagrađivanog američkogneovisnog filmaša Jaya Rosenblatta, čiji filmskiopus broji više od 25 naslova te stotinjaknagrada. Domaće retrospektive uključujuprezentaciju filmova Fade Ina, a autorska večerposvećena je redatelju Tomislavu Radiću.MEĐUNARODNA KONKURENCIJADio međunarodne konkurencije je i film Petuništenih kamera redateljskog dvojca EmadaBurnata i Guy Davidija. Palestinski poljoprivredniradnik Emad ima pet videokamera,od kojih svaka na svoj način prikazuje borbunjegova sela protiv izraelske okupacije. Onživi u Bil’inu, zapadno od grada Ramallahana Zapadnoj obali. Prvom je kamerom snimiokako buldožeri ruše masline 2005. godine, ana njihovu je mjestu podignut zid koji prolazipreko zemlje seljana radi odvajanja novihžidovskih naselja od Palestinaca. No dolazido eskalacije, uhićenja i ubojstva seljana, aliEmad i dalje snima, usprkos molbama njegovežene, koja strahuje od odmazde. Snimkepredstavljaju snažan osobni dokument oborbi jednog sela protiv nasilja i ugnjetavanja.REGIONALNA KONKURENCIJA Austrijskifilm Abendland Nikolausa Geyrhalterafilmska je pjesma o kontinentu noću,‘zemlji večeri’, kulturi nad kojom sunce zalaziiako je istovremeno vrlo aktivna. Prizoriprikazuju noćni rad nasuprot večernjoj digresijikoja donosi zaborav, rođenje i smrt,pitanja koja čekaju odgovor u polutmini;jezični Babilon, rutinu dnevnih vijesti, političkopregovaranje – i sve to prepuno detaljakoji nas tjeraju da promatramo stvarina novi način.GLAZBENI GLOBUS Glazbeni globusmeđu brojnim naslovima donosi i dokumentarnifilm Inni Vincenta Morisseta koji pratiSigur Rós na završetku njihove posljednje turnejeu studenom 2008. godine. Film je snimanu dvorani Alexandra Palace tijekom dvijevečeri nastupa. ‘Inni’ je prvobitno snimljenu digitalnom HD formatu, ali je prebačenna 16-milimetarsku vrpcu, a zatim projicirani još jednom snimljen, ponekad i kroz stakloi druge predmete, kako bi djelovao impresionistički.Taj je efekt postignut uz pomoćKarla Lemieuxa, koji je zaslužan za vizualneefekte kanadskog sastava Godspeed You!Black Emperor.HAPPY DOX Program Happy dox uključujei kanadski film Recesionirajte se! Zazabavu i profit! autora Jamie Kastnera kojikreće na crnohumorno putovanje po Kaliforniji,Europi i Dubaiju na kojem upoznajeljude koji su uspjeli dobro iskoristiti svjetskugospodarsku krizu. Uz dozu tuge, film se baviuniverzalnom ironijom suvremenog čovjekačijom egzistencijom upravlja tržište.KONTROVERZNI DOX Ispovijedi ekoteroristaameričkog autora Jaya Brownanije tipičan ekološki film. Film iz programaKontroverzni dox, gledan kroz oči aktivistaPeter Jay Browna, omogućuje nam intimanpogled u svijet aktivista s brodske palubenaspram samoprozvanih spasitelja i morskihbuntovnika, onih koji su posvetili svojživot očuvanju okoline i životinja te pomoglioblikovanju ‘Zelenog Pokreta’ kakvog danasvolimo i znamo.MAJSTORI DOXA Ovo nije film iranskije dokumentarac koji prati jedan dan u životuizoliranog filmaša, a posvećen je svimiranskim filmskim autorima čiji je rad onemogućenzbog tamošnjeg režima. RedateljJafar Panahi ulaže žalbu Visokom sudu protivSTANJE STVARI Živimo u doba posljedica.Zapadno carstvo pokazuje znakovezamora i došlo je vrijeme za temeljito preispitivanjeneokapitalizma. Film Četiri jahačabritanskog autora Rossa Ashcrofta ne osuđujebankare, političare i medije, već raspravljao cjelokupnom sustavu. U malo više od 90minuta 23 najvažnija svjetska intelektualacaiznose svoje mišljenje o suvremenom kapitalizmu.Program Stanje stvari donosi nam filmkoji na kraju nudi iznenađujuće jednostavnarješenja za promjenu lošeg stanja stvari unašem svijetu; kako to ekolog Satiš Kumarkaže: “Ono što su ljudi stvorili, ljudi mogui promijeniti”.TEEN DOX Dobitnik nagrade za najboljukameru u dokumentarnom filmu na ovogodišnjemSundanceu, Putinov poljubac, danskije dokumentarac autorice Lise Birk Pedersenkoji govori o sazrijevanju. Marsha je inteligentnadevetnaestogodišnjakinja, ujedno glasnogovornicamladog domoljubnog pokretaNashi koji se pokušava riješiti svih neprijateljaRusije. Jednom je prilikom poljubilapremijera Vladimira Putina i time još višedokazala svoje divljenje i obožavanje velikogvođe, ali to će se promijeniti kada stupiu kontakt s pripadnikom liberalne opozicijete po prvi put posumnja u svoja političkanačela i odluke.AUTORSKA RETROSPEKTIVA JAYAROSENBLATTA Miris gorućih mrava autoraJaya Rosenblatta nezaboravni je dokumentarackoji progovara o patnjama kojedonosi muško odrastanje. On istražuje oblikeokrutnosti koje su dečki spremni počiniti, ali ipretrpjeti. Miris gorućih mrava izaziva gledaocana razmišljanje o tome na koje sve načinedruštvo želi lišiti dječake njihove cjelovitosti.Putem raznih događaja u životu jednog dječakadolazimo do spoznaje na koje sve načinemuškarci mogu postati emocionalno isključenii otuđeni naspram svoje ženske strane.MONDO DOX Talijanski film Žene svijetaredateljskog trojca Gualtiera Jacopettija,Paola Cavara i Franca Prosperija za cilj imabraniti i napadati naše predodžbe o ženama.U filmu vidimo izraelske vojnikinje kakotreniraju, modele koji poziraju za časopise,a istražuje se i “ritual” sunčanja u toplesu.Širom svijeta seks je i dalje glavni predmettrgovine, a žene su eksploatirane. Pratimoprostitutke dok rade na ulicama i u izlozimaposebnih četvrti, a ulazimo i u noćne klubovesa skandaloznim programom.
Knjigezarez, xiv /328, 16. veljače 2012. 37Svijet je konclogorPisac koji piše jednu jedinu knjigu, kojeg tjera uvijek jedan isti bijes, ali neponovljivoDario GrgićKada je Basara ulazio u književnostjako se puno govorilo o dokumentarizmu.Ispovijest i dokument.To su trebale biti jedine književne formevrijedne pažnje. Kod Basare se radi o dokumentarizmu,ali to je dokumentarizamimaginacije. On je pisac erudit, no njegovase erudicija jednako naslađuje teorijamazavjere kao i rafiniranim Nietzscheovimaforizmima. Kada piše povijest Srbije (uromanu Početak bune protiv dahija), on većnakon prvih nekoliko stranica uranja u onirizami piše oniričku povijest – ne zanimaga historijski utvrdivo horizontalno gibanjeduha u povijesti, nego vertikalni uspon (ilisunovrat) istoga. Njegove se knjige baveonim čega nema, onim čije postojanje nemožemo egzaktno dokazati, a što na vrlosnažan i uvjerljiv način određuje sve štose zbiva.Basara, u biti,jednostavno iprilično realnogleda nastvari. Svijet jekoncentracijskilogor, zamaskiranu ugodan životNietzsche i Staljin Njegova jeknjiževnost divlja, onako kako su, ako jeza vjerovati starim zapisima, bili “divlji”Indijanci. Zapis iz predaje Hopi Indijanacakao da je izašao iz Basarine ruke: “NarodHopi živeo je nekada u Palatkvabi. I, malopo malo, narod se iskvario. Ljudi počeše dalenstvuju i da se po čitav dan kockaju; ženezapustiše svoje poslove i posvetiše se igri.Zavladalo je opšte ludilo i nered. Poglaviceviše niko nije slušao, a uskoro i njih obuzeopšta bolest bezbrižnosti”. U Srcu zemlje(Laguna, Beograd, 2011.), gdje mu je glavnijunak Nietzsche, ovaj vehementni junak zapisuje(i to nikom drugom nego sestri, kojuje “pravi” Nietzsche prezirao) kako je živočudo što se u Njemačkoj nije ubio, što nijeni pomislio na samoubojstvo, jer “to gdemi živimo nisu gradovi nego udžbenici geometrije”.To nije pobuna protiv reda, negoupozorenje da je takav svijet idealan poduvjetom da su ljudi kockasti ili romboidni.Basarin brkati njemački filozof za glazbu(koju je ovaj obožavao, čak je i skladao)kaže kako ona, za razliku od poezije koja seobraća srcu, opći jedino sa strastima. Kolikogod bila rafinirana, glazba ne može prenijetini najbanalniju poruku (tipa: odi u sobu idonesi mi šešir).Sam Basarin Nietzsche kontrapunktiranje Staljinu. Staljin nosi ničeovske brčine,filozofovi su lažni; ispod ovih kazališnihuzgaja se hitlerovski tanki brčić. Nietzschepati, a Staljin nanosi patnju. U romanu sepojavljuju Lou Andreas Salome i Paul Ree.Ree je utjecao na filozofa u vrijeme kadaje pisao Ljudsko, odviše ljudsko, a Salomemu je dala korpicu na prošnju. Atatürk čitanjegove knjige i reformira tursko društvo.Richard i Cosima Wagner prisutni su krozskatološke seksualne igrarije Friedricha iCosime. Lou dlake na spolovilu fazonirapo uzoru na Nietzscheove lažne brkove.Basara je bio konzul na Cipru, gdje se radnjadogađa, i gdje Nieztsche nikada nijebio. Srbi roman čitaju u križaljci: Cipar =Srbija, Wagner = Šešelj, Nietzsche = Milošević.Roman je parodija, osjećaj za svijet unjemu je špenglerovski, a sam autor je brzkao munja. Pisac je to koji uspijeva sačuvatiodnos prema svijetu kao prema tajni, a nekao da postoje tabu zone pa će vas sad on,tretirajući ih, skandalizirati. Njega određujumetafizički humor i ezoterička ironija, a nesocijalne zabrane. Tako je pisao i povijestsrpske književnosti: Looney Tunes (Laguna,Beograd, 2009.) i Sveta mast (Laguna, Beograd,2010.). Srbi imaju Velikog Disidenta(Dobrica Ćosić) i gomilu malih pisaca kojibi svi da budu “Kiš posle Kiša”. Sada ću jada budem Kiš, ultimativni je motto. Doduše,slično je i s ove strane Drine. Kaoi s tim Velikim Disidentom, koji se u naspojavljuje u inačici Hrvata prije nego jebilo samostalne Hrvatske, što je notornalaž, jer su uglavnom visili po komitetima.Ali, naglašavaju oni, kao iredenta.Antimodernizam plus BaudrillardPovijest srpske književnostiodvija se po zabitima zavijanima snijegom,gdje Basara s ekipom održava književne večeri.Najbolji poznavatelji te književnosti suučiteljice iz provincije. Disidentizam disidenataje debilizam polutalenata. Autor o sebipiše s ironijom koja često prelazi u parodiju.Basara je pronašao način da o temeljnimstvarima progovori zanimljivo. Za njega jepolitika maska, kao i sve drugo. A temeljnisvjetonazor mu je antimodernizam plus Baudrillard.Sam na jednom mjestu piše kakoje znao da nije lud kada se napokon preveloSpenglera, Evolu i Baudrillarda, kojeg očitočita na pravi, dakle satirički način. Baudrillardje jedan od ključnih satiričara epohe.Nešto kao Swift, nekoć. Humor je moždajedini sastojak književnog djela po kojemuse na imaginativnoj kladionici književnihdjela za vječnost može procjenjivati šanseknjiga u vremenima koja dolaze. Ruka kojane zna narisati karikaturu lako bi moglo bitida je ruka lišena dara. Basaru očito iritirafašizacija društva – to nema veze s pričamao partizanima i onima koji to nisu bili, negoon nastoji ući u dekodiranje temelja totalitarizma.Totalitaristička društva, zapisuje,odlično organiziraju prometne veze, otvarajutoalete, pometu gradove, ukinu luksuzkao osnovno mjerilo života, ali sve ubrljajurasnim teorijama i praksama. U romanuMein Kampf (Laguna, Beograd, 2011.) radnjase događa u bolnici, koja valjda simboliziraoboljelost kompletne šire zajednice.Basara, u biti, jednostavno i prilično realnogleda na stvari. Svijet je koncentracijskilogor, zamaskiran u ugodan život. “ČitavZlatibor je veliki koncentracioni logor kojise od nacističkih razlikuje samo po tomešto su smeštaj i hrana nešto bolji, ali samozahvaljujući tome što se papreno naplaćuju.”Šibicarska tehnika Kao i: “Nevoljaje sa totalitarnim doktrinama u tomešto dobre stvari upotrebljavaju u loše svrhe.Uzmimo nacizam. Nikakav profit, samo zadovoljavanjepotreba! Nikakvo skitničenje,Svetislav Basara, Mein Kampf,Laguna, Beograd, 2011.; Srce zemlje,Laguna, Beograd, 2011.; Sveta mast,Laguna, Beograd, 2010.; LooneyTunes, Laguna, Beograd, 2009.I u Mein Kampfu sespominje Nietzschea:da se rodio u Srbiji,završio bi kaoseoski učitelj, apoludio bi već udvadeset petojnikakve političke partije, nikakvi sindikati,nikakav hleb bez motike, nikakav ekspresionizam,nikakve orgije. Posao i zdravstvenoosiguranje za sve. Dotle je sve u redu.Ali onda dolazi rasna teorija, politika lebensraumai Holokaust. Tu već počinje ludilo”.Ide Basara i dalje: ludilo je ovaj naš život usamo tri dimenzije. Čak i zatvorska ćelijaima četiri zida. A društvu se na čelu nalazipredsjednik koji je kombinacija “čistačice,veterinara, socijalnog radnika, školskog psihologa,zadušne babe i devojke za sve”. Sveje podređeno luksuzu, a na noćnim ormarićimaBiblija i na zidu raspelo, kao da “Isusnije umro na krstu, nego u Hajatu”. “Imbecilnost”,na koncu, “ovde nije bolest negopolitički sistem”. Iza Basarine šibicarskespisateljske tehnike – to je ono kada vasfrajer pita ispod koje kutije šibica je kuglica– ispod njegove stalne promjene tempa iteme, ispod svih njegovih umnažajućih digresijane stoji samo potreba da se jedannačin života prokaže kao neljudski i ismijesvim sredstvima, nego i svojevrsni antimodernističkipostmodernizam. Basara je aktivnosudjelovao u polemikama izmeđuurbane i ruralne spisateljske struje u domovinii dobro je branio – na svoj opaki, prevrtljivii brzi način – boje postmoderne. Ato je, je li, ono kad nemaš boju. Pogotovone lokalnu boju. Slika Srbije prekovana uBasarinoj radionici sliči na Hrvatsku, sveje to tu negdje, jedino što mi Basaru za trkunemamo: naši su pisci na smrt ozbiljni, kaoKierkegaard. On je pisac koji piše o nacifikacijikoju su u nas (i u njih) lukavo nazivalidemokratizacijom, a sve podvodi pod zajedničkinazivnik kretenizacije. I u MeinKampfu se spominje Nietzschea: da se, pišeBasara, rodio u Srbiji, završio bi kao seoskiučitelj, a poludio bi već u dvadeset petoj. UHrvatskoj bi dogurao do Akademije, a ludbi se rodio. Lud i glup, dakle potpuno dosadan.Čime se nikome ne daje alibi. Basaraje pisac. Nije ništa drugo, ništa veće, alibogme ni ništa manje od toga. On takođerkao da je pisac jedno dvjestotinjak godina.Potpuno neiskvaren vlastitim podlostima,kao i podlostima učevnih kružoka, što svojegeneracije, što općenito. I koji piše jednujedinu knjigu, kojeg tjera uvijek jedan istibijes, ali neponovljivo.
- Page 1 and 2: DVOTJEDNIK ZA KULTURNAI DRUŠTVENA
- Page 3: društvozarez, xiv /328, 16. velja
- Page 6: kolumnazarez, xiv /328, 16. veljač
- Page 9 and 10: Društvozarez, xiv /328, 16. velja
- Page 11 and 12: Socijalna i kulturna antropologijaz
- Page 14 and 15: Strip autori: dunja janković i cod
- Page 16 and 17: azgovorzarez, xiv /328, 16. veljač
- Page 18 and 19: Reagiranjazarez, xiv /328, 16. velj
- Page 20 and 21: TEMAT: DEMOKRACIJA U IZRAELU?zarez,
- Page 22 and 23: TEMAT: DEMOKRACIJA U IZRAELU?zarez,
- Page 24 and 25: tura) i geologije (slojevi). To se
- Page 26 and 27: CITIRANA DJELAGramsci, Antonio. Sel
- Page 28 and 29: TEMAT: DEMOKRACIJA U IZRAELU?zarez,
- Page 30 and 31: TEMAT: DEMOKRACIJA U IZRAELU?zarez,
- Page 32 and 33: RAZGOVORzarez, xiv /328, 16. velja
- Page 34 and 35: KAZALIŠTEzarez, xiv /328, 16. velj
- Page 38 and 39: Knjigezarez, xiv /328, 16. veljače
- Page 40 and 41: Knjigezarez, xiv /328, 16. veljače
- Page 42 and 43: Esejzarez, xiv /328, 16. veljače 2
- Page 44 and 45: poezijazarez, xiv /328, 16. veljač
- Page 46 and 47: kolumnazarez, xiv /328, 16. veljač
- Page 48: BOOBOO TANNENBAUM, GOVORI MI PRLJAV