VÝSKUM NAVRHOVANIALandschaftspark Riem Foto: Eva PutrováRiem Park, situáciaZdroj: Catherine Szántó, júl 2006 / epiteszforum.hu/node/5348priestorom, vďaka svojej forme získal tiež názov„park bez hraníc“.Adlershof Park (1998 – 2000, Büro Kiefer) vznikalpostupne na bývalej ploche letiska, ktoré malo veľkývýznam pri vývoji leteckej dopravy. Po jej zrušení plochanebola využívaná, preto tu prirodzeným spôsobomv priebehu niekoľkých rokov vznikol ekologickycenný biotop suchých tráv, ktorý bol zahrnutý doďalšieho plánovania ako prírodná rezervácia. Formatrojuholníkového tvaru parku je založená na priestorovejkoncepcii troch zón: 1. voľný otvorený priestorprírodnej rezervácie – rozmanitá a ohrozená faunaa flóra, udržiavaná pasením oviec, 2. pravidelne kosenélúčne priestory so skupinami vysokej vegetáciena okrajoch – priestory voľných aktivít (piknik, púšťaniešarkanov, modelárskych lietadiel…),3. pásma aktivít po obvode parku rozdelené na „komory“– tematické záhrady (skate areál, športové ihriská,detské ihriská, experimentálna záhrada, košiarpre ovce…). Vhodné ohraničenie chráni biotop predvstupom návštevníkov na plochu a zároveň je súčasťoupohľadu na vytvorenú scenériu.V podobnom duchu, ale oveľa intímnejší priestorpredstavuje Natürpark Südgelände (2000, AGOekoCon/Planland, Berlin). Umožňuje ponoriť sauprostred mesta do zdanlivo opustenej divočiny.Südgelände bolo v nedávnej minulosti súčasťou radiacehonádražia Tempelhof. Posledný vlak ním prešielroku 1952. Odvtedy sa tu mohla nerušene vyvíjaťpestrá skladba fauny a flóry. Od roku 1999 má totoúzemie štatút ochrany. Záujmové spoločenstvo združenína ochranu prírody, občianskych iniciatív, vedcovuchránilo vnútromestský železničný úhor predplánovaným klčovaním pre novú nákladnú stanicu.Založenie krajinného parku bolo konfrontované s náročnouúlohou, skĺbiť nároky na ochranu s požiadavkamiužívateľov. Hlavná pozornosť spočíva v udržanímimoriadneho, svojského rázu lokality, v prienikutechniky a prírody. Návrh je postavený na integráciiexistujúcich štruktúr a koexistencii rozličných štádiísukcesie. Preberá jestvujúcu priestorovú štruktúruotvorených čistín, lesných štruktúr a hustých porastov,pričom zásahy sú vedené len minimálne preorientáciu v priestore. Rámcový obraz parku a rovnakopožiadavky ochrany územia vyžadujú pravidelnékosenie a presvetľovanie drevnatých porastov. Spontánnemuvývoju sú ponechané husté lesnaté porasty.Základná schéma ciest sa riadi polohou starých koľajíska doplňuje priečne spojenia. Skupina výtvarníkovOdious navrhla lávky z oceľových roštov, ktoré s citlivýmodstupom spájajú priestory a súčasne držia návštevníkav odstupe 36 .Park Moabit (2007) alebo „park dejín“ nie je tradičnýhistorický park, ale historické miesto bývaléhoväzenia Moabit, ktoré získalo nový význam ako verejnýa voľne prístupný park. Krajinný architekt UdoDagenbach bol postavený pred veľmi špecifickú úlohuzachrániť históriu miesta, zveriť tomuto miestudôstojnosť a význam, ktoré sú po takej dlhej históriiprimerané a súčasne riešiť oddychové plochy preobyvateľov z blízkeho okolia. V parku sa nachádzaveľa symbolov, ktoré majú pripomínať minulosť tohtomiesta. Použité symboly sprostredkúvajú skúsenostiz väzenia – uzavretosť od spoločnosti a mestav podobe vysokého zrekonštruovaného múra obkolesujúcehopark, predimenzované tyče mreží, kvadratickáskulptúra z betónových kvádrov na mieste popráv,replika väzenskej cely v skutočnej veľkosti, dotrávnika vložené stopy po zmiznutých väzenských objektoch.Forma parku je tak založená na symboloch,ktoré nepôsobia pochmúrnym dojmom, ale vyžadujúurčitú dávku fantázie predstaviť si minulosť. Vďakatomu sa park stáva tichým meditačným priestorom,v ktorom sa nachádzajú trochu zredukované oddychovémiesta pre obyvateľov z blízkeho okolia, ale ajmiesta pre hry detí.ZáverVychádzajúc z poznania vývoja záhradnej a krajinnejarchitektúry sa možno stotožniť s nasledujúcimvyjadrením. Prvotné názory na záhradnú a krajinnútvorbu formoval vzťah záhrady k budove, neskôrvzťah zelených plôch k sídlu, k uzavretému mestua napokon otvorenie sa sídla do krajiny. Druhú názorovúplatformu vytváral vzťah k formovaniu kompozíciepriestoru od jednoduchej geometrie cez pravidelnúkompozíciu a ornament k napodobňovaniuprírody, jej idealizáciu a štylizáciu. Tretiu názorovúplatformu vytváral rozsah disponibilného priestoru,od ktorého sa odvíjajú východiská tvorby. Vo vzťahuk týmto priestorovým dimenziám sa vyvíjala aj diferenciáciaprístupov k záhradnej a parkovej tvorbe 37 .O určitú typizáciu prístupov sa pokúsili holandskíkrajinári. Za vhodný rámec na odkrývanie alternatívzamerania tvorby určili tri typy (modely) základnýchprístupov, ktoré označili ako tradičný, moderný a postmoderný38 . Tradičná tvorba parkov je koncipovanáako umenie tvoriť nové prostredie. Vychádza z kompozičnýchprincípov záhradného umenia overenýchhistorickým vývojom. Dôraz sa kladie na estetickústránku komponovaného priestoru a obsah je určovanýosobnosťou tvorcu. Moderná tvorba parkov vychádzaz analýz územia zameraných na opis stavua potrieb. Dôraz sa kladie na funkčnosť jednotlivýchplôch, ako aj celého parkového areálu. Prevádzka jejasne štruktúrovaná, lokalizácia prvkov je zvažovanávo vzťahu k rôznym faktorom (oslneniu, hlučnosti).v postmodernej tvorbe parkov sa park chápe akopriestor, v ktorom sa zohľadňujú meniace sa potrebyužívateľov. Dôležitú úlohu zohráva ich zapojeniedo plánovania a tvorby, čím sa posilňuje stotožneniesa užívateľov s vytváraným prostredím. Obsah a do48 <strong>ALFA</strong> 4 ¦ <strong>2012</strong>
Mestský park – od vzniku po súčasnosťurčitej miery aj forma sú určované potrebami rôznychužívateľov. Táto diferenciácia je síce založenána určitom zjednodušení problematiky, avšak umožňujepochopiť podstatu postupov.Tvorbu parkov aj v súčasnosti ovplyvňuje vývoj architektúry(nové smery, nové materiály), ako aj silnátradícia záhradného umenia v niektorých krajinách(Francúzsko, Anglicko, Taliansko…), ekologické hnutiaa nové rekultivácie krajiny (Nemecko, Holandsko…).Pod vplyvom ekológie, environmentálnychvied, environmentálneho plánovania sa objavujúnové prístupy a stratégie, ktoré by mali viesť k udržateľnémuhumánnejšiemu rozvoju. Aplikácia týchtoprincípov je do určitej miery závislá aj od veľkostiparku. V parkoch menších rozmerov, to jest v urbanizovanomprostredí, sú ekologické štruktúry nahrádzanéfragmentáciou habitatov, redukciou a zjednodušovaním39 , príklad parku Anchor.Verejný park možno diferencovať z mnohých hľadísk,napríklad z hľadiska polohy, plochy, rázu krajinnéhoprostredia. Vychádzajúc z poznania konkrétnychrealizácií, diverzitu tvorby súčasných parkov odzrkadľujeaj obsah, respektíve program parku, napríklad:– park ako kultúrny a spoločenský priestor (La Villette)– park ako relaxačný a náučný priestor – spojenie oddychus poznávaním (Park André-Citröen, Park Bercy)– park ako prírodná rezervácia – spojenie potriebobyvateľov s ochranou prírody, prístup k tvorbe –ochranársky (Adlershof, Natürpark Südgelände)– park ako vzdelávací priestor (Anchor Park)– park ako spomienka na minulosť – priestor opätovnéhozískavania a interpretácie dávnych príbehovdaného miesta (Park Moabit, LandschaftsparkDuisburg Nord)– park ako scénický a spoločenský priestor – (ParkDiagonal Mar)– park ako priestor aktivít – priestor, v ktorom sú zohľadnenémeniace sa potreby užívateľov park akopriestor pre mestské farmárčenie – priestor parkudáva obyvateľom možnosti získať poznatky o pestovaníúžitkových rastlín atď.Samostatným problémom sú historické parky soslohovými hodnotami. Ich forma by nemala byťovplyvnená módnymi trendmi. Je založená na periodickejobnove, ktorej predchádza dlhá prípravnáetapa analýz pre správnu voľbu metód obnovy slohovýchprvkov.Na základe poznania súčasných realizácií, ich obsahua formy, pri zjednodušení danej problematikya modifikácii uvedeného rozdelenia prístupov na tradičný,moderný a postmoderný, možno na základevonkajších znakov formy rozpoznať nasledujúce základnéprístupy:– architektonický prístup – forma geometrická alebokombinácia geometrickej a prírodno- krajinárskej– naturalistický až ekologický prístup – forma blízkaprírode a forma postindustriálnej krajiny (konverziapostindustrálnej krajiny v park)– ochranársky prístup – forma „divokej“ prírody– prírodno-krajinársky prístup – forma založená natradičných hodnotách prírodno-krajinárskeho parkuNa Slovensku zatiaľ ťažko môžeme hovoriť o rôznychprístupoch k tvorbe parkov. Nové parky sa nezakladajú,historické parky sa postupne a dlhodobo plánujúrekonštruovať (Sad Janka Kráľa v Bratislave, Sad AndrejaKmeťa v Piešťanoch). Väčšina parkových plôchv našich mestách sa však nachádza v neuspokojivomstave. Ich stav a program, ktorý bolo koncipovaný napodmienky minulých období vyžaduje zmeny vzhľadomna potreby a požiadavky súčasných obyvateľov.Podpora zakladania nových parkov je vo vyspelýchkrajinách veľmi vysoká. Obnovený alebo novo založenýpark sa využíva aj ako základný atribút „dobrejadresy“ a identity novo prestavovaných mestskýchčastí. Park je dokončený ako jedna z prvých stavieb,a tak zhodnocuje bytové a kancelárske domy, ktoréokolo neho postupne vyrastajú, napríklad Park DiagonalMar v Barcelone, Thames Barrier Park v Londýne,Oerliker Park v Zürichu Landschaftspark Riemv Mníchove atď 40 . Preto dobre plánované, navrhnutéa dobre udržiavateľné parky sú neoceniteľnou súčasťouobývateľných a pohostinných miest.Adlershof ParkNatürpark SüdgeländePark Moabit Foto: Eva Putrová<strong>ALFA</strong> 4 ¦ <strong>2012</strong> 49