ÐÐТУÐÐЬÐÐ ÐÐ ÐÐÐÐÐÐ ÐÐСÐÐÐÐÐÐÐЯ ÐÐÐÐÐÐÐЯ
ÐÐТУÐÐЬÐÐ ÐÐ ÐÐÐÐÐÐ ÐÐСÐÐÐÐÐÐÐЯ ÐÐÐÐÐÐÐЯ
ÐÐТУÐÐЬÐÐ ÐÐ ÐÐÐÐÐÐ ÐÐСÐÐÐÐÐÐÐЯ ÐÐÐÐÐÐÐЯ
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
ідентифікували за «Визначником грибів України» [2, 3, 4]. При оформленні<br />
результатів дослідження використана класифікація грибів, опублікована в 10-<br />
му виданні «Ainsworth and Bisby’s Dictionary of the Fungi» [6]. Назви таксонів<br />
узгоджені з міжнародними стандартами [7].<br />
У результаті проведеного в 2012 р. дослідження у басейні р. Хорол (у її<br />
верхів’ї) виявлено 124 види макроміцетів, які належать до 66 родів, 33 родин, 6<br />
порядків класу Agaricomycetes відділу Basidiomycota (таблиця).<br />
Таблиця<br />
Систематична структура видового складу макроміцетів<br />
Відділ<br />
Порядки<br />
Кількість<br />
родин родів видів<br />
Agaricales 17 39 88<br />
Auriculariales 1 2 2<br />
Basidiomycota<br />
Boletales 6 6 9<br />
Hymenochaetales 2 3 5<br />
Polyporales 4 12 16<br />
Russulales 3 4 11<br />
Разом 6 33 66 124<br />
70,96% видів належать до порядку Agaricales. Серед родин найбільшою<br />
кількістю видів представлені Agaricaceae (20 видів), Polyporaceae, Russulaceae,<br />
Strophariaceae (по 9), Marasmiaceae, Polyporaceae, Psathyrellaceae,<br />
Tricholomataceae (по 8), Mycenaceae (6), серед родів – Agaricus (8), Amanita,<br />
Mycena, Russula (по 5), Lactarius, Lepista та Lycoperdon (по 4 види).<br />
За даними екологічного аналізу виявлені види макроміцетів належать до<br />
трьох трофічних груп – біотрофів (30 видів), сапротрофів (74) і гемібіотрофів<br />
(20 видів), а також до шести екологічних груп – ксилотрофів (52),<br />
мікоризоутворювачів (30), гумусових сапротрофів (29), копротрофів (2),<br />
герботрофів (1 вид). До гемібіотрофів належать ксилотрофи, здатні поселятись<br />
як на мертвій, так і на живій деревині, спричиняючи передчасне всихання дерев<br />
і чагарників. Найбільше потерпають деревостани верби від Phellinus igniarius<br />
(L.) Quél., дуба – від Ph. robustus (P. Karst.) Bourdot et Galzin, берези – від Fomes<br />
fomentarius (L.) J.J. Kickx, Piptoporus betulinus (Bull.) P. Karst., плодових дерев –<br />
від Phellinus pomaceus (Pers.) Maire.<br />
91 вид макроміцетів виявлено в лісах (74 види в дібровах, 65 видів у<br />
березових лісах, 26 видів у вільхових), 58 видів – у лісосмугах (у дубових – 44<br />
види, березових – 38, тополевих – 14), 22 види – в скверах, 32 – в парку на<br />
території с. Семенівка, 16 видів – у степових угрупованнях, 17 – на луках.<br />
262