Didakta december
Didakta december
Didakta december
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
izbirni predmeti<br />
šola se predstavi<br />
Ekofrajerske novice<br />
Glasilo razredne stopnje I. OŠ Žalec<br />
OŠ Prule<br />
Dušan Merc, ravnatelj osnovne šole, fotografije: arhiv šole<br />
Mirjam Remše in Zdenka Virant, I. OŠ Žalec<br />
Sva učiteljici na razredni stopnji. Ni nama vseeno, kaj se dogaja z našim planetom, zato skušava<br />
učencem, s pomočjo ostalih učiteljev, predstaviti dogajanja v naravi in okoljske probleme na njim<br />
razumljiv način. Naši učenci so vedoželjni in dojemljivi za novosti, zato sva jih brez težav navdušili, da so<br />
s svojimi literarnimi in likovnimi prispevki pomagali oblikovati glasilo, ki je izšlo ob dnevu Zemlje.<br />
OSNOVNA ŠOLA PRULE je stara sto let. Zidana je v čudovitem slovenskem secesijskem slogu. Je prava<br />
mestna šola, ki jo je plačala mestna občina Ljubljanska. Zato so tlaki šolskih hodnikov zeleni.<br />
Na južnem delu fasade bi morala imeti moralistično didaktični napis ali verz, ki je bil naročen pri<br />
velikem pesniku Antonu Aškercu. Do realizacije napisa žal ni prišlo, saj je pesnik preden je izvršil<br />
naročilo zbolel in preminul.<br />
UVOD<br />
Smo EKOŠOLA. Učence že vrsto let vzgajamo v ekološkem<br />
duhu. Spodbujamo jih k varovanju narave, recikliranju<br />
ter prepoznavanju dogajanj v naravi. Vsako leto<br />
ob dnevu Zemlje pripravimo razstavo in radijsko oddajo.<br />
Letos sva se odločili, da najboljše literarne in likovne<br />
prispevke učencev razredne stopnje zbereva ter izdava v<br />
glasilu. Poimenovali sva ga EKOFRAJERSKE NOVICE.<br />
OD IDEJE DO IZDAJE GLASILA<br />
Najprej smo učencem predstavili okoljske probleme in<br />
jih spodbudili, da so svoje občutke, doživetja, spoznanja<br />
ter ideje za izboljšanje stanja zapisali in likovno izrazili.<br />
Petošolci so že vešči pisanja, zato so se lotili zahtevnejših<br />
nalog. Pisali so pesmi, izdelali stripe in opozorilne<br />
plakate.<br />
Da se zavedajo okoljske problematike, so v svojih prispevkih<br />
dokazali tudi četrtošolci. Pisali so pesmi ter obnavljali<br />
literarne predloge znanih pisateljev.<br />
Tretješolci so se zavedali problema ob prebiranju knjige<br />
Jurček in packarija. Zgodbe so prenavljali z različnim<br />
koncem, jih nadgrajevali in ilustrirali.<br />
Drugošolci pa so pisali o pomenu recikliranja in o liku<br />
ekofrajerja. Opisali so domače eko koše in govorili o tem,<br />
da je v ekofrajerje potrebno vzgojiti tudi starše in stare<br />
starše.<br />
Najmlajši na naši šoli, prvošolčki, pa so o skrbi za naš<br />
planet pripovedovali učiteljicam, ki so njihova spoznanja<br />
zapisale.<br />
Po štirinajstih dneh sva zbrali veliko literarnih in likovnih<br />
del. Čakalo naju je težko delo, saj sva se morali<br />
odločiti, katere prispevke bova objavili. Sledilo je prepisovanje<br />
in lektoriranje zapisanega in oblikovanje glasila.<br />
Glasilo je izšlo 22. aprila na dan Zemlje. Vsaka oddelčna<br />
skupnost je dobila izvod glasila, na hodniku smo pripravili<br />
tematsko razstavo. Glasilo smo poslali tudi Lučki Kajfež<br />
Bogataj, Nadi Pavšer (nacionalni ekokoordinatorki) ter<br />
lokalnemu časopisu.<br />
Upava, da bo naše okoljevarstvenike zanimalo, kaj naši<br />
učenci menijo o okoljskih problemih in kakšne predloge<br />
imajo za rešitev le teh. Nekateri predlogi so zelo zanimivi.<br />
Meniva, da bi lahko kakšno otroško idejo uporabili tudi<br />
odrasli.<br />
SKLEPNE MISLI<br />
Hura, uspelo nam je! Ekofrajerske novice so zagledale<br />
luč sveta. Avtorji pisnih in likovnih izdelkov so si izmislili<br />
slogan »KAR SE KOT EKOFRAJERJI NAUČIMO,<br />
DVAKRAT POVRNJENO DOBIMO!« Ekološka vzgoja se<br />
obrestuje na dolgi rok, saj se nam v nasprotnem primeru<br />
slabo piše.<br />
Pesnik je zapisal:<br />
In že je večer<br />
in jutra ne bo…<br />
(mi pa smo dodali)<br />
dokler se človek ne bo spametoval …<br />
Upamo, da bo človeška razsodnost našim zanamcem<br />
zagotovila svetlo bodočnost ter da jim bomo lahko vrnili<br />
planet, ki so nam ga posodili.<br />
Šola je živela vseh 100 let normalno šolsko življenje,<br />
preživela je cesarja Avstro-Ogrske, preživela je prvo vojno<br />
in Kraljevino Jugoslavijo, preživela drugo svetovno vojno<br />
in na novo nastalo državo Jugoslavijo. In sedaj je tukaj, v<br />
Republiki Sloveniji. Spomine hrani s pečati, ki kažejo na<br />
vse spremembe, na politične in državne, spomine hrani v<br />
izjavah učencev ob smrti Franca Jožefa, kralja Aleksandra<br />
in maršala Tita. Ob njej še vedno teče Ljubljanica, za njo<br />
stoji ljubljanski grad, kakor da se ni nič spremenilo. In v<br />
resnici se ni.<br />
Ob tako lepi in trdni stavbi so ostali najpomembnejši<br />
ljudje. Prav veliko ne pomenijo ne države ne politika in<br />
ne razne reforme – bistvo šole ostajajo učenci in učitelji.<br />
Brez njih je šola prazna orehova lupina. Pa naj bo še tako<br />
veličastna in lepa.<br />
Letošnji uvodnik v šolsko publikacijo:<br />
ŠOLA PRULE, KI NI ŠOLA PIKE NOGAVIČKE<br />
Šola je stavba pričakovanj. Kaj pričakuje čudovita junakinja<br />
Pika Nogavička od šole? Počitnice. Vse ostalo ima.<br />
Tomaž in Anica, realni šolski podobici, vesta, da negacija<br />
šole, destrukcija šole, ki si jo privošči njuna prijateljica,<br />
ne vodi nikamor. Je zabavna in zastrašujoča. Zanju šola<br />
ni šola zanikanja avtoritete, posmeh šolskemu znanju, ker<br />
je ono drugo znanje (življenjsko), pomembnejše od matematike<br />
in drugih predmetov. Tomaž in Anica vesta, da<br />
šola ni odvijanje bonbonov. Vesta, da je nekaj drugega.<br />
Onadva se ne bi šla mance ne z učiteljico, policajema, kaj<br />
šele z ravnateljem ali cirkuškim direktorjem, kaj šele z<br />
realnim ravnateljem.<br />
Kaj pričakujejo otroci oziroma učenci, kaj starši, kaj<br />
učitelji in končno, kaj država od šole? Kaj v ustanovi, kot<br />
je šola, pričakujejo ljudje drug od drugega. Pomembna so<br />
njihova stališča, pomembne so njihove pozicije, na katerih<br />
so, pomemben je njihov intimni svet – vse to določa pričakovanja.<br />
Kaj pričakuje država od ustanove, kot je šola? Da<br />
bo vzgajala in izobraževala. Pri državi, ki jo predstavljajo<br />
državljani kot neko skupno organizacijo, ki omogoča mir,<br />
napredek in pravice vsakega posameznika, je njeno pričakovanje<br />
obče, pogojeno s pravnimi normami in družbenim<br />
konsenzom, s klimo in vrednotami. Na tej ravni je<br />
šola precej abstraktna ustanova, ki omogoča reprodukcijo<br />
družbenih vrednot za državo in za posameznika.<br />
Pričakovanja vseh nas, ki smo v šoli zaposleni, ki delamo<br />
v šoli, in vseh, ki vanjo prihajajo, pa so povsem konkretna.<br />
Pri vzgoji in izobraževanju gre za posameznika, za<br />
njegovo znanje, za njegovo odraščanje in vzgojo. Ko otroci<br />
vstopijo v šolo, v prvi razred, so pričakovanja običajno<br />
polna idealiziranih predstav, kako bo, kako naj bi bilo, kaj<br />
je potrebno. Včasih lahko govorimo o navdušenju za šolo,<br />
60/<strong>Didakta</strong><br />
<strong>Didakta</strong>/61<br />
didakta_dec_08_1.indd Sec1:62-Sec1:63 11.12.2008 14:27:15