BoÅ¡njaÄki glas 26 - BoÅ¡njaÄka nacionalna zajednica za Grad Zagreb ...
BoÅ¡njaÄki glas 26 - BoÅ¡njaÄka nacionalna zajednica za Grad Zagreb ...
BoÅ¡njaÄki glas 26 - BoÅ¡njaÄka nacionalna zajednica za Grad Zagreb ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
BOŠNJAČKI GLAS<br />
9<br />
lika. 24 Iako su metodi i sredstva prividno različiti,<br />
<strong>za</strong>jednička im je matrica – nestanak Bošnjaka pa<br />
samim tim i Bosne. Brojni su programi velikosrpske<br />
politike: „Praviteljstvujušči sovjet serbski“,<br />
„Tradicionalno pjesništvo“, „Načertanije“, „Srbi svi i<br />
svuda“, „Aneksija Bosne i Hercegovine i srpsko pitanje“,<br />
„Homogena Srbija“, „Četničke instrukcije Draže<br />
Mihajlovića“, „Memorandum Milana Nedića von<br />
Ribentropu“, „Memorandum SANU“ i drugi. O ovim<br />
dokumentima sam opširnije i izvorno pisao u knjizi<br />
„Bosna i Bošnjaci u srpskoj politici“ (str. 47-131). Iako<br />
ne predstavljaju poseban i konzistentan program,<br />
pisani i izgovoreni istupi „oca nacije“ Dobrice Ćosića 25<br />
po svom karakteru, sadržaju i namjeni su u funkciji<br />
negiranja Bosne i Hercegovine i Bošnjaka. Ne ulazeći<br />
šire u elaboraciju ovog pitanja „Načertanije“ je model<br />
srbocentrizma, srpskog hegemonizma i ideološka<br />
osnova <strong>za</strong> politiku etničkog čišćenja i ostvarenja projekta<br />
„Svi Srbi u jednoj državi“. Kratko ka<strong>za</strong>no on je<br />
i antibošnjački i antimuslimanski i model <strong>za</strong> izradu<br />
svih kasnijih programa velikosrpske nacionalne politike.<br />
Sadržaj, u suštini svih izloženih programskih<br />
dokumenata, je da su oni u funkciji velikosrpske<br />
nacionalne politike u čijoj je razradi i reali<strong>za</strong>ciji,<br />
pored oficijelne vlasti, ogroman doprinos dala srpska<br />
inteligencija. Osim časnih izuzetaka, sveukupna<br />
srpska kulturna i politička misao je bila u funkciji<br />
te politike; Programi velikosrpske ideologije i politike<br />
u osnovi su hegemonistički, ekspanzionistički i<br />
agresivni koji mobili<strong>za</strong>ciju svoga naroda sprovode na<br />
historijskim lažima, obmanama, fobiji od drugih kako<br />
bi doka<strong>za</strong>li da su njegovi projekti humani, historijski<br />
opravdani, plemeniti. Kosovski mit, epsko pjesništvo,<br />
san o „vaskrsavanju Dušanovog carstva“, istina, u<br />
proširenom obliku, <strong>za</strong>stupljeni su u svim programima;<br />
U svim programskim dokumentima Bosna i<br />
Hercegovina negira se kao suverena država, odnosno<br />
uključuje se u Srbiju kao „srpska zemlja“, pri čemu<br />
se posebno ističe antiislamski karakter te politike;<br />
Za reali<strong>za</strong>ciju svojih ciljeva ova politika sebi daje <strong>za</strong><br />
pravo korišćenje svih sredstava; negiranje kulturnog,<br />
jezičkog, etničkog i drugog individualiteta Bosne i<br />
Hercegovine i Bošnjaka, asimilacija, dehumani<strong>za</strong>cija<br />
„istorijsko“ i „prirodno“ pravo <strong>za</strong> izvršenje čina<br />
zločina genocida i etničkog čišćenja. Ovu velikosrpsku<br />
politiku kroz zločine genocida Bošnjaci iskušavaju<br />
24 Šire: Omer Ibrahimagić, Bosanski identitet i suverenitet, Univerzitet<br />
u Sarajevu: Institut <strong>za</strong> istraživanje zločina protiv čovječnosti<br />
i međunarodnog prava, Sarajevo, 2012., str. 63-69.<br />
25 Djela Dobrice Ćosića: Daleko je sunce, (1951.), Koreni, (1954.),<br />
Deobe 1-3, (1961.), Akcija, (1964.), Bajka, (1965.), Moć i strepnje,<br />
(1971.), Vreme smrti 1-4, (1972.-1979.), Vreme zla - Grešnik,<br />
(1985.), Vreme zla - Otpadnik, (1986.), Vreme zla - Vernik, (1990.),<br />
Vreme vlasti 1, (1996.), Piščevi <strong>za</strong>pisi 1-4, (2001.-2002.), Srpsko<br />
pitanje 1-2, (2002.-2003.), Pisci moga veka, (2002.), Kosovo,<br />
(2004.), Prijatelji, (2005.), Vreme vlasti 2, (2007.), Piščevi <strong>za</strong>pisi<br />
1993—1999, (2008.), Piščevi <strong>za</strong>pisi 1999—2000: Vreme zmija,<br />
(2009.), Srpsko pitanje u XX veku, (2009.).<br />
od Prvog srpskog ustanka preko svih kasnijih ratova<br />
pa sve do otvorene agresije na našu državu 1992.<br />
godine. <strong>26</strong><br />
Zbog namjene i karaktera ovog teksta, koji će <strong>za</strong>sigurno<br />
biti dio obimnijeg rada, nismo ulazili u njihovu<br />
razradu, iako su oni razrađeni u mojoj pomenutoj<br />
knjizi. 27<br />
Profesor Omer Ibrahimagić u tekstu „Historijska<br />
svijest o Bosni i Bošnjacima – povodom popisa<br />
stanovništva u BiH, 2013.“ 28 navodi i praktične primjere<br />
srbi<strong>za</strong>cije bosanskih pravoslavaca. Naime, razgovor<br />
koji je imao sa svojim mentorom H. Čemerlićem<br />
zbog indikativnosti navodimo u cjelini. „Kao svojevrstan<br />
odgovor na to prigušivanje, koncem 19.<br />
i početkom 20. stoljeća, dakle u vrijeme austrougarske<br />
uprave u BiH, pod uticajem Srbije i pravoslavne<br />
crkve iz Srbije, kod pravoslavnog stanovništva,<br />
počinje se razvijati <strong>nacionalna</strong> ideja srpstva, a kod<br />
katoličkog stanovništva, pod uticajem politike hrvatstva<br />
i katoličke crkve – <strong>nacionalna</strong> ideja hrvatstva. U<br />
tom kontekstu, sjećam se, kako mi je, svojevremeno,<br />
prof. Hamdija Ćemerlić (koji mi je bio mentor na<br />
doktoratu) pričao da su, koncem 19. i početkom 20.<br />
stoljeća, u BiH bila formirana posebna društva, čiji su<br />
predstavnici imali <strong>za</strong>datak da na maltama (nekada,<br />
kontrolnim punktovima na ulazu u gradove) sačekuju<br />
seljake, koji su išli na gradske pijace, sa pitanjem: jesu<br />
li Srbi ili pravoslavci? Ako bi se izjasnili da su Srbi,<br />
dobijali su po dukat, a ako bi se izjasnili da su pravoslavci,<br />
nisu dobijali ništa. Slične akcije po bosanskim<br />
čaršijama u to vrijeme organizovali su i aktivisti<br />
hrvatskih nacionalnih društava. Bez obzira na<br />
osnovanost ove priče, činjenica je da su u to vrijeme<br />
poduzimane organizovane mjere iz Srbije i Hrvatske<br />
da se Bošnjaci pravoslavci, prevedu u nacionalne<br />
Srbe, a Bošnjaci katolici u nacionalne Hrvate. Dok se<br />
kod Srba to radilo više konspirativno, u dobroj mjeri<br />
uz prisustvo pravoslavne crkve, kod Hrvata se nastupalo<br />
puno otvorenije. Tako je, na primjer, od 3. do<br />
5. septembra 1900. godine, u <strong>Zagreb</strong>u održan veliki<br />
Katolički kongres sa oko 2000 učesnika, na kojem je<br />
tadašnji katolički biskup u BiH Štadler promovirao<br />
ideju Bosanski katolici = Hrvati.“ 29<br />
Presudan događaj na kroati<strong>za</strong>ciji bosanskih Hrvata<br />
izvršen 1900. godine pod uticajem bosanskog biskupa<br />
Štadlera, o čemu najbolje govori moj kolega Dubravko<br />
Lovrenović u tekstu „Godina 1900. – Godina 2010.<br />
Stoljeće hrvatskih lutanja poznatim putevima“. 30 Kada<br />
<strong>26</strong> M. Demirović, cit. djelo, str. 128.<br />
27 M. Demirović, cit. djelo, str. 47-209.<br />
28 O. Ibrahimagić, Historijska svijest o Bosni i Bošnjacima – povodom<br />
popisa stanovništva u BiH, 2013., Gračanički <strong>glas</strong>nik, broj<br />
34/2012, str. 11.<br />
29 sto, str. 11.<br />
30 Dubravko Lovrenović, Godina 1900. – Godina 2010. Stoljeće<br />
hrvatskih lutanja poznatim putevima, Oslobođenje – Pogledi,<br />
20.2.2010., str. 25-27.<br />
BROJ <strong>26</strong>