Europska kratka pri Europska kratka priča - Zarez
Europska kratka pri Europska kratka priča - Zarez
Europska kratka pri Europska kratka priča - Zarez
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
28 VI/131, 3. lipnja 2,,4.<br />
vizualna kultura<br />
Faktor nacionalne razlike<br />
Ivana Mance<br />
Najmlađi naraštaj kosovskih umjetnika<br />
i njihovih istomišljenika odlučio se<br />
smijati ne zato jer želi proizvesti<br />
smiješnu i duhovitu umjetnost, nego<br />
jer je to za njih jedina etički <strong>pri</strong>hvatljiva<br />
politička opcija. Lakrdijanje, sofistička<br />
lukavost, ponekad i bezobrazluk –<br />
etički je odabir između ne<strong>pri</strong>hvatljivih,<br />
reduktivnih opcija, izbor za koji u<br />
političkoj stvarnosti ne postoji niti će<br />
postojati pravo mjesto i pravo vrijeme.<br />
Za Kosovo, umjetnička praksa je<br />
politička potreba<br />
Treba mi radikalna promjena – M’vyn ndrim<br />
radikal, Galerija Nova, Zagreb, od 15.<br />
svibnja do 10. lipnja 2004.<br />
a globalnom tržištu suvremene<br />
umjetnosti nacionalni identitet<br />
odavno nije samorazumljiva<br />
osnova predstavljanja umjetnièke<br />
produkcije, vlastite ili one drugih.<br />
Umjesto nacionalnih posebnosti legitimiranih<br />
multikulturalnom katehetikom<br />
i dekorativnim bogatstvom razlièitosti,<br />
od sudionika se traži da iskustvo<br />
vlastite nacionalne specifiènosti<br />
manifestira kroz èitav niz socijalnih,<br />
ekonomskih, politièkih i inih tema i<br />
problema zadanih odreðenim geopolitièkim<br />
prostorom, te tako prevede na<br />
jezik razumljiv demokratski prosvijeæenoj<br />
publici. Spremnost da se vlastitu<br />
nacionalnost ponudi kao diferencijalni<br />
ulog u opæem dijalogu kultura i<br />
politièkih odnosa moæi, znak je, dakle,<br />
demokratske zrelosti i sposobnosti za<br />
dijalog: nacionalni subjekt preveden<br />
u igru kulturnih, politièkih, klasnih,<br />
rodnih i drugih identiteta, nije prerogativ<br />
krvi i tla nego inkluzivan i<br />
gostoljubiv oznaèitelj koji svakom<br />
otvara moguænost participacije; ne<br />
manje važno, takav identitet ujedno<br />
je i univerzalno razmjenjiv kapital koji<br />
ne pruža otpor komunikaciji, pa tako<br />
niti komercijalizaciji, te stoga a <strong>pri</strong>óri<br />
iskljuèuje svaku netrpeljivost ili nekorektnost<br />
koja bi mogla omesti njegovu<br />
ekonomsku i ideološku isplativost.<br />
Da je takva kulturna politika ujedno<br />
i metoda discipliniranja politièki trusnih<br />
podruèja uopæe nema sumnje:<br />
pojaèani interes eminentnih svjetskih<br />
kustosa za umjetnost zemalja Istoène<br />
Europe ne jenjava veæ više od deset<br />
godina – krstareæi gudurama Balkana<br />
neumorno organiziraju izložbe pomirenja,<br />
nenametljivo nameæuæi licence<br />
za izvoz “nacionalnih” umjetnosti; ali,<br />
kulturna politika taj izazov dijeli sa<br />
svim drugim razinama <strong>pri</strong>kljuèivanja<br />
na pravila igre globalnog tržišta i liberalnih<br />
demokracija zapadnog tipa, pa<br />
ne treba trošiti suvišne rijeèi.<br />
U odnosu na nacionalistièke i reakcionarne<br />
politièke opcije te ortodoksni<br />
model nacionalno reprezentativne kulture,<br />
èini se da alternativa svakako ne<br />
postoji, ali – znaèi li doista opisani model<br />
inertnu zamjenu nacionalnih klišeja internacionalnim,<br />
nacionalnog identiteta<br />
– regionalnim ili globalnim, ili se usvajanje<br />
svakog modela uvijek dogaða uz izvjestan<br />
otpor ili èak aktivnu participaciju<br />
na mikrorazini? Ne otvara li upravo tako<br />
postavljena odnosno lažna dilema – prostor<br />
emancipacije, i to upravo one koja se<br />
suprotstavlja svakoj ekonomiji identiteta,<br />
efikasnoj simbolizaciji politièke moæi,<br />
bilo domoljubne, bilo kozmopolitske<br />
kombinacije boja, <strong>pri</strong>hvaæajuæi iskustvo<br />
nacionalnog iskljuèivo kao praksu izmicanja,<br />
taktiziranja, umijeæe lokalnog opstanka<br />
unutar zadanih mentalnih korita?<br />
Simptomatsko mjesto razlike<br />
Recimo to odmah: vrijednost izložbe<br />
Treba mi radikalna promjena – koja Zagrebu<br />
predstavlja suvremenu umjetnost Kosova<br />
– jest upravo ta da uspijeva pokazati<br />
simptomatsko mjesto razlike izmeðu<br />
klišeja koje, kao izložba odreðenog žanra,<br />
nužno slijedi, i otpora kojeg im samim<br />
odabirom radova pruža. Dakle, nije rijeè<br />
o deklarativnom odbacivanju konvencija,<br />
nego taktiziranju unutar njih: nacionalni<br />
identitet odreðene umjetnièke scene<br />
predstavlja se prema svim pravilima politièki<br />
korektnog <strong>pri</strong>kaza, uopæen generalijama<br />
rata, terorizma, fundamentalizma,<br />
nasilja itd., ali se upravo u samom procesu<br />
oznaèavanja takvoj objektivaciji uskraæuje,<br />
izmièe. Toènije, to èine sami radovi,<br />
koji utjelovljujuæi moment vlastite nacionalne<br />
samoreprezentacije u procesu<br />
proizvodnje umjetnosti, generiraju faktor<br />
nacionalne razlike kao nerazmjenjivo,<br />
nepredoèivo iskustvo konkretne životne<br />
i umjetnièke prakse, iskustvo simbolièke<br />
proizvodnje kao modus vivendi, neraskidivo<br />
ukorijenjenog u traumatiènom,<br />
konfliktnom prostoru stvarnih povijesnih<br />
okolnosti.<br />
O kakvoj je taktici rijeè, zorno je<br />
moguæe predoèiti tek <strong>pri</strong>mjerima: znatni<br />
broj radova tematizira tako odnose<br />
politièke moæi unutar samog svijeta<br />
umjetnosti. U video-radu Help me, Save<br />
me gledamo mlaðahnog autora Jakupa<br />
Ferrija koji sjedi i ispred sebe pokazuje<br />
foto-dokumentaciju vlastitih radova,<br />
vabeæi kustose s dalekog zapada, neumorno<br />
pozivajuæi da obrate pozornost<br />
na njegov rad. Poput trgovca u jeftinim<br />
trgovinama trièarijama po 12 kuna, on<br />
predstavlja široku paletu autorske ponude<br />
od slika do performansa, od figurativnih<br />
do konceptualnih poetika, èija se<br />
raznovrsnost može uklopiti u svaki tip<br />
izložbene koncepcije i zadovoljiti svaki<br />
umjetnièki ukus. Izmeðu ostalih radova,<br />
tamo se može naæi i fotodokumentacija<br />
kolektivnog performansa Èekanja kustosa,<br />
akcije što ju je jednog dana odluèno<br />
poduzeo veæi broj kosovskih umjetnika,<br />
a u kojoj je i sam sudjelovao, kao i objašnjenje<br />
performansa Tri djevice, èiju je<br />
projekciju moguæe vidjeti u susjednom<br />
izložbenom prostoru. Evidentno ironièan<br />
stav bilo bi krajnje naivno protumaèiti<br />
kao izraz želje, ali jednako tako nije moguæe<br />
konstatirati ni njezinu dijametralnu<br />
negaciju. Posrijedi je zanimljiva tautologija<br />
što nastaje u samom èinu izricanja<br />
želje za prepoznavanjem, èinu koji postaje<br />
simbolièkim zakonom što <strong>pri</strong>jeèi<br />
njeno imaginarno zadovoljenje, uspostavljajuæi<br />
je kao a <strong>pri</strong>óri neostvarivu, te<br />
nadomještajuæi je bolnim užitkom koji ta<br />
spoznaja donosi. Ferri, dakle, nudi svoje<br />
radove, ali ih i istovremeno i uskraæuje,<br />
pokazujuæi nam tek zamjenske indekse<br />
njihova realnog odsustva, golu informaciju<br />
u fotodokumentarnom, odnosno<br />
video-obliku. Radovi tako postaju znak<br />
nemoguæeg odnosa kustos/umjetnik,<br />
odnosno intimnog ili kolektivnog smisla,<br />
i komercijalnog, megalomanskog interesa.<br />
Štoviše, iz perspektive kustosa, taj<br />
rad je zapravo besmislen: posrijedi je stiltaktike,<br />
stil izvrdavanja lažnih obeæanja,<br />
kraðe zadovoljstva; on ovisi o konkretnoj<br />
<strong>pri</strong>lici i nije prevediv u univerzalno važeæu<br />
strategiju, jer pruža zadovoljstvo samo<br />
onima koji su nuždom <strong>pri</strong>siljeni takvim<br />
taktikama <strong>pri</strong>teæi – poziciji umjetnika u<br />
povijesnoj zbilji Kosova, ne profesionalnog<br />
kustosa sa zapadnog dijela kontinenta.<br />
Taktiku gerilskog ubacivanja, parazitiranja,<br />
<strong>pri</strong>mjenjuje i u drugom radu,<br />
spomenutom videu Tri djevice – posrijedi<br />
je intervencija u performans Yoko Ono i<br />
Johna Lenona u kojem oni izvikuju ime<br />
onog drugog, a Ferri ubacuje u intervalu<br />
izmeðu njih svoje vlastito.<br />
Odgovornost i sudioništvo<br />
Jednako taktièko ubacivanje vlastite<br />
pozicije u nemoguæ izbor izmeðu dvije<br />
podjednako ne<strong>pri</strong>hvatljive slike svijeta,<br />
demonstrira i video Heroji Luzlim<br />
Zequirija, gdje trojica muškaraca sjede<br />
u tradicionalnom ambijentu pjevajuæi<br />
junaèku epiku uz sviranje queftelije – dvožièanog<br />
instrumenta, simbola albanske<br />
narodne glazbe. Heroji njihove pjesme,<br />
meðutim, nisu legendarni junaci, nego<br />
njihovi kolege, živuæi kosovski umjetnici<br />
koji žanju uspjeh po bespuæima svjetske<br />
umjetnièke scene. Apsurdni spoj kulturnih<br />
identiteta ne obeæava njihovo pomirenje,<br />
nego samo pružajuæi zadovoljstvo<br />
njihova slobodnog i svjesnog konfrontiranja,<br />
podiže prag tolerancije prema<br />
Drugom. Taj rad neizravno uspostavlja<br />
semantièku vezu s <strong>pri</strong>èom Migjena<br />
Kelmedija, frontmena novovalne rockgrupe<br />
Gjurmët, èiji kontroverzan status tijekom<br />
osamdesetih, kao i sudbinu cijele<br />
generacije rockera, otkriva opsežan tekst<br />
Darka Hudolista objavljen u Startu 1987.<br />
Pokušavši spojiti ideju nacionalne emancipacije<br />
s onom graðanskom, Kelmedija<br />
je naišao na otpor sa svih strana: dok su<br />
jedni s gnušanjem odbijali moguænost da<br />
se “preko rocka pjeva o onima koji su pali<br />
za slobodu naroda”, drugi su cenzurirali<br />
naslovnice albuma kao nacionalistièki<br />
ne<strong>pri</strong>hvatljive, premda je izvozni šund s<br />
kapitalistièkog zapada uspio utjeloviti politièki<br />
progresivne opcije.<br />
Urbani pejzaž i prostor<br />
<strong>pri</strong>vatnosti<br />
Ništa manje samoironiène duhovitosti<br />
ne pokazuju ni radovi koji se ne bave<br />
izravno temom umjetnièke produkcije,<br />
nego kosovskom svakodnevnicom prožetom<br />
brutalnim kontradikcijama i socijalnim<br />
problemima. Petrit Selemi posjetitelju<br />
kao suvenir nudi razglednice s<br />
nakaradnim <strong>pri</strong>zorima divlje sagraðenih<br />
benzinskih crpki, zapravo èitavih arhitektonskih<br />
kompleksa èudesnih oblika,<br />
masovno izniklih u kratko vremenu nakon<br />
intervencije NATO-a, kada je benzin<br />
bio osloboðen poreza. Tu gradograditeljsku<br />
i socijalnu katastrofu, Selemi<br />
krsti veselim toponimom Gas Vegas, kièasto<br />
ispisanim ružièastom bojom u dnu<br />
razglednice. Rad Alberta Hete, fotodokumentacija<br />
je urbane intervencije na<br />
billboarde British Airwaysa, koji krilaticom<br />
It’s time to go visiting reklamiraju popust<br />
na sve globalne destinacije. Apsurdnost<br />
tog plakata u lokalnim okolnostima<br />
postaje oèita u trenutku kada se ispod<br />
spomenutog originalnog natpisa u adekvatnom<br />
oblikovnom stilu lijepi drugi:<br />
No visa required. Stav i <strong>pri</strong>stup umjetnika<br />
neæe se promijeniti ni kada se pogled<br />
preusmjeri iz urbanog pejzaža u prostor<br />
<strong>pri</strong>vatnosti. Na ciklusu fotografija pod<br />
nazivom Aukcija Erzena Shkolollija, ljudi<br />
razlièitog spola i uzrasta s osmjehom na<br />
licu drže numerirane table nudeæi na<br />
licitaciju sebe i svoj skromni dom, što<br />
izmeðu ostalih implikacija navodi i na<br />
tjeskobnu pomisao da život doista ima