Letnik XIII/13 - Ministrstvo za obrambo
Letnik XIII/13 - Ministrstvo za obrambo
Letnik XIII/13 - Ministrstvo za obrambo
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Informativno vojaškostrokovno glasilo Ministrstva <strong>za</strong> <strong>obrambo</strong> RS<br />
SLOVENSKA<br />
VOJSKA<br />
12. avgust 2005 Leto <strong>XIII</strong>/<strong>13</strong><br />
O izkušnjah v MLF in Isafu<br />
Prvo leto agencije EDA<br />
Intervju z vojaškim predstavnikom <strong>za</strong> EU
Minister Erjavec na Ogenjci<br />
S p re m l j a m o<br />
V nedeljo, 31. julija, je bila na Ogenjci pri<br />
Loškem Potoku spominska slovesnost ob<br />
obletnici poboja v parti<strong>za</strong>nski bolnišnici<br />
Ogenjca, pripravila pa sta jo Društvo <strong>za</strong><br />
ohranitev spomina na parti<strong>za</strong>nsko bolnišnico<br />
Ogenjca in občina Loški Potok. Glavni<br />
govornik je bil minister <strong>za</strong> <strong>obrambo</strong> Karl<br />
Erjavec. Na prireditvi, ki je potekala v parti<strong>za</strong>nskem<br />
duhu in ob obujanju parti<strong>za</strong>nskih<br />
pesmi, se je poleg domačinov zbralo veliko<br />
bork in borcev, udeležencev NOB.<br />
Minister Erjavec je v govoru obudil spomin na<br />
dogodke med roško ofenzivo leta 1942. Poudaril<br />
je pomen parti<strong>za</strong>nskega zdravstva in dejal, da<br />
noben narod v okupirani Evropi med drugo svetovno<br />
vojno ni imel sanitetne službe na tako visoki<br />
ravni kot naša, parti<strong>za</strong>nska vojska. Opozoril je še<br />
na razvrednotenje parti<strong>za</strong>nskega odpora in boja.<br />
Poudaril je, da ima sodobna slovenska vojska korenine<br />
v parti<strong>za</strong>nski vojski in tudi današnja sodobna<br />
in v svetu prepoznavna slovenska medicina<br />
izhaja iz tradicije parti<strong>za</strong>nske sanitete.<br />
Bolnišnica Ogenjca v globoki kraški vrtači je bila<br />
ena od mnogih bolnišnic, v kateri se je plemenitilo<br />
poslanstvo parti<strong>za</strong>nskih zdravnikov, ki so se pridružili<br />
silam odpora in hkrati uresničevali Hipokratovo<br />
prisego zdraviti ter vračati zdravje, in to ne le borcem,<br />
temveč tudi civilnemu prebivalstvu. Resnico<br />
o tragičnih dogodkih, ki so se zgodili na Ogenjci,<br />
so odkrili šele čez štirideset let. Bolnišnica je bila v<br />
gozdu zelo skrita, dostop vanjo je bil otežen in edino<br />
izdaja je bila vzrok, da so jo odkrili. Ranjenci so se s<br />
pogumno bolničarko Mimico Čepon raje odločili <strong>za</strong><br />
smrt, kot da bi prišli v roke okupatorjem. Umrlo je trinajst<br />
ranjencev, le trije so kljub ranam preživeli. Tako<br />
je zgodovinske dogodke predstavil minister Erjavec,<br />
ki se je nato tudi spustil v jamo in si ogledal prostor,<br />
kjer je delovala bolnišnica.<br />
Jerica Pavšič<br />
Največji kontingent<br />
SV bo v Heratu sredi<br />
avgusta<br />
Na šestmesečno mirovno operacijo Isafa v<br />
afganistanski Herat je konec julija prispela<br />
skupina 16 pripadnikov 20. MOTB iz Celja.<br />
23 pripadnikov četrtega in hkrati največjega<br />
kontingenta SV na tej mirovni operaciji bo<br />
na misijo odšlo med 9. in 15. avgustom<br />
skladno z zmogljivostmi držav, ki silam Isaf<br />
<strong>za</strong>gotavljajo prevoz iz Evrope v Afganistan.<br />
Pripadniki kontingenta SV bodo naloge v<br />
Heratu <strong>za</strong>čeli opravljati v načrtovanem roku,<br />
to je konec avgusta. S pripadniki italijanskih<br />
in španskih mednarodnih sil bodo v <strong>za</strong>hodni<br />
provinci Afganistana v bližini Herata varovali<br />
vojaški kamp Arena, patruljirali v okolici in<br />
spremljali vozila na ožjem območju Herata.<br />
V Afganistan je SV poslala tudi več kot 40<br />
ton vojaške opreme, ki je že prispela tja. Med<br />
opremo so tri lahka oklepna vozila valuk, pripadniki<br />
SV pa so od prejšnjega kontingenta<br />
prevzeli lahko oklepno vozilo valuk, tovorni<br />
vozili in tri hummerje. Pripadnike 20. MOTB<br />
sta v četrtek, 21. julija, pred odhodom v<br />
Afganistan v celjski vojašnici obiskala<br />
obrambni minister Karl Erjavec in načelnik<br />
GŠSV generalmajor Ladislav Lipič.<br />
Delo slovenskih vojakov<br />
v Isafu se nadaljuje<br />
V torek, 5. julija, ob 18.30 po afganistanskem<br />
času je prvi od treh hummerjev, s<br />
katerimi so pripadniki Slovenske vojske<br />
patruljirali v okolici Kabula, <strong>za</strong>peljal na eksplozivno<br />
telo. V vozilu so bili štirje pripadniki<br />
Slovenske vojske, od katerih je bil eden laže<br />
ranjen, vozilo pa je bilo zelo poškodovano.<br />
Ob tej nesreči se <strong>za</strong>vedamo, da miru ni mogoče<br />
<strong>za</strong>gotavljati le znotraj nacionalnih meja. Mir<br />
je mogoče ohranjati samo na globalni ravni s<br />
sodelovanjem vseh, ki so se opredelili <strong>za</strong> mir.<br />
Najpomembnejši grožnji svetovnemu miru sta<br />
terorizem in širjenje orožja <strong>za</strong> množično uničevanje.<br />
Pri <strong>za</strong>gotavljanju miru in stabilnosti na kriznih<br />
območjih sodelujejo tudi pripadniki Slovenske<br />
vojske. Pri tem je seveda treba računati na nesreče<br />
in teroristične napade, saj so slovenski<br />
pripadniki tam <strong>za</strong>to, ker se to dogaja. Vendar nas<br />
te nesreče, naj bodo še tako hude, ne smejo odvr-<br />
niti od našega sodelovanja v boju proti terorizmu.<br />
Vojaki SV so usposobljeni, motivirani in dobro<br />
opremljeni, predvsem pa se <strong>za</strong>vedajo svojih nalog.<br />
Slovenski vojaki in mi smo lahko ponosni, da<br />
sodelujemo v zelo pomembnem boju najbolj razvitih<br />
držav sveta. Terorizem hoče s takimi in drugačnimi<br />
napadi ta boj preprečiti. Prav <strong>za</strong>to, ker je<br />
tudi Evropa tarča terorističnih napadov, je še kako<br />
pomembno, da smo del koalicije, in sicer Nata ter<br />
EU, ki je med svojimi najpomembnejšimi nalogami<br />
opredelila boj proti terorizmu, in da se z njim<br />
spopadamo tam, od koder izvira. Krizna območja<br />
so največji izvor terorizma in teroristov, ki delujejo<br />
povsod po svetu. Slovenija se je <strong>za</strong>ve<strong>za</strong>la, da bo<br />
s pripadniki SV pripomogla k vzdrževanju miru<br />
na svetu, hkrati pa to marsikje pomeni boj proti<br />
terorizmu. Pripadamo mednarodni skupnosti, ki<br />
se je odločno opredelila <strong>za</strong> ohranjanje miru in<br />
stabilnosti v svetu.<br />
2 S LOV E N S K A VO J S K A
SPREMLJAMO 2<br />
Minister Erjavec na Ogenjci<br />
Največji kontingent SV bo v Heratu sredi avgusta<br />
Opredeljeno sodelovanje SV z Letalsko zvezo Slovenije 4<br />
SV obiskal načelnik avstrijske vojske<br />
Ladja Ankaran tudi letos vabila na svoj krov 5<br />
Kronika<br />
AKTUALNA TEMA 6<br />
Predsedovanje Svetu EU bo največja operacija MO in SV doslej<br />
INTERVJU 9<br />
Z Italijani in Madžari v bojni skupini EU<br />
MIROVNE OPERACIJE 12<br />
Skrbeli <strong>za</strong> zdravje ljudi in živali na misiji Isafa<br />
Slovenski gasilci na kabulskem letališču usposabljajo domačine 14<br />
IZ VOJAŠKEGA ŽIVLJENJA 16<br />
Najboljši belgijski kadeti na usposabljanju v Sloveniji<br />
Z Avtošolo SV do vozniškega izpita 22<br />
CIVILNO-VOJAŠKO SODELOVANJE 24<br />
Inženirci pove<strong>za</strong>li vaščane Ortnice s svetom<br />
ZAŠČITA IN REŠEVANJE 25<br />
Gasilci uspešni na olimpijadi<br />
STROKOVNE TEME 26<br />
Moč <strong>za</strong> varno Evropo<br />
ŠPORT V VOJSKI 28<br />
Po olimpijadi je <strong>za</strong>nimanje <strong>za</strong> judo precej večje<br />
RAZVEDRILO 31<br />
Devet in ena (bolj ali manj posvetna) <strong>za</strong>poved pred odhodom na služenje v tujino<br />
OBRAZI 34<br />
Edina iz Vipave predlagana <strong>za</strong> častniško šolo<br />
OBJAVE 17<br />
PLAKAT<br />
Foto: Bruno Toič<br />
Slovenija, ki bo kot prva med novimi članicami EU v prvi polovici<br />
leta 2008 predsedovala Svetu EU, je priprave na to <strong>za</strong>čela<br />
januarja letos, že jeseni pa naj bi bil pripravljen okviren<br />
načrt vsebine slovenskega predsedovanja. Anali<strong>za</strong> in definiranje<br />
ciljev že potekata po ministrstvih, tudi na obrambnem,<br />
na katerem delovna skupina <strong>za</strong> pripravo na predsedovanje<br />
deluje v okviru Direktorata <strong>za</strong> obrambno politiko. V procesu<br />
sodeluje tudi vojaško predstavništvo pri Natu in EU v Bruslju,<br />
ki zdaj v domovino predvsem posreduje izkušnje držav, ki so<br />
že predsedovale EU, in sicer glede organiziranosti, vsebinskih<br />
področij in ciljev med predsedovanjem. Čeprav je napovedovanje<br />
prednostnih nalog predsedovanja zdaj še težko in jih<br />
bo treba tudi sproti dopolnjevati, bo eden od političnih ciljev<br />
slovenskega predsedovanja <strong>za</strong>gotovo širitev EU na Balkan.<br />
Po neformalni oceni vojaškega predstavnika <strong>za</strong> EU brigadirja<br />
Jane<strong>za</strong> Kavarja naj bi bil eden od vojaških ciljev povečevanje<br />
komplementarnosti EU in Nata. V projekt predsedovanja EU,<br />
ki bo skupaj vreden do 15 milijard tolarjev, se bo postopoma<br />
vključilo 1500 <strong>za</strong>poslenih v javni upravi, posredno pa bo v<br />
najpomembnejšo nalogo javne uprave vključenih precej več<br />
uslužbencev z ministrstev.<br />
Na obrambnem področju v EU poteka vse več aktivnosti, ena<br />
od njih pa je oblikovanje <strong>13</strong> taktičnih bojnih skupin. Slovenija<br />
je z Italijo in Madžarsko v bojno skupino, ki bo na voljo <strong>za</strong><br />
delovanje v drugi polovici leta 2007, predlagala trilateralno<br />
enoto MLF. Takšna naloga bi v razvoju MLF, kot je prepričan<br />
dosedanji nacionalni vojaški predstavnik SV v poveljstvu enote,<br />
pomenila novo obdobje. 20. MOTB, ki deluje v MLF, zdaj<br />
pridobiva izkušnje tudi v <strong>za</strong>hodni provinci Afganistana v bližini<br />
Herata. Konec junija sta se iz Afganistana vrnila pripadnika<br />
veterinarske enote SV, ki sta v vojaški bazi v Kabulu skrbela<br />
predvsem <strong>za</strong> zdravstveno ustreznost hrane in pitne vode ter<br />
zdravstveno varstvo službenih psov. Izkušnje iz tujine z bralci<br />
revije tokrat delijo tudi slovenski gasilci.<br />
Povsem drugače pa o življenju in delu v tujini razmišlja častnica<br />
SV v desetih <strong>za</strong>povedih. Zanašaj se na svoje moči, je ena<br />
od njih, ki jo upoštevata tudi Urška Žolnir in Raša Sraka, ki sta<br />
na 31. svetovnem vojaškem prvenstvu v judu v ruskem Sankt<br />
Peterburgu osvojili zlati kolajni. Iz športne enote SV prihaja<br />
novica o še enem uspehu. Svetovna prvakinja v taekwandoju<br />
je v nemškem Dortmundu namreč postala Nuša Rajher.<br />
Meta Grmek<br />
V s e b i n a<br />
Naslednja številka revije Slovenska vojska izide 9. septembra 2005. Nenaročenega gradiva ne vračamo.<br />
Informativno vojaškostrokovno glasilo Ministrstva <strong>za</strong> <strong>obrambo</strong><br />
Naslov uredništva: Kardeljeva ploščad 24, 1000 Ljubljana, telefon: +386 1/471 26 62, faks: +386 1/471 27 70, elektronska pošta: urednistvo.sv@mors.si,<br />
http://www.mors.si. Številko uredila: Meta Grmek, novinarja: Marko Pišlar, Valerija Šket Jarm, fotograf: Bruno Toič, lektorica: Barbara Nežič, prevodi: Mateja<br />
Perpar, tajnica uredništva: Milena Topolovec, priprava in tisk: Schwarz, d. o. o., naklada: 10.500 izvodov.<br />
Revija Slovenska vojska je prvič izšla 14. maja 1993. Izhaja dvakrat na mesec, julija in avgusta ena številka.<br />
Novinarski prispevki, objavljeni v reviji, niso uradno stališče Ministrstva <strong>za</strong> <strong>obrambo</strong>.<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 3
S p re m l j a m o<br />
Opredeljeno sodelovanje SV z<br />
Letalsko zvezo Slovenije<br />
Načelnik GŠSV generalmajor Ladislav Lipič je v sredo, 27. julija, s sednikom Letalske zveze Slovenije Zmagom Jelinčičem na Generalštabu<br />
pred-<br />
SV podpisal pogodbo in načrt o medsebojnem sodelovanju leta 2005.<br />
Dokumenta sta bila podpisana na podlagi Direktive o sodelovanju<br />
Slovenske vojske s civilnimi organi<strong>za</strong>cijami, zve<strong>za</strong>mi in društvi, pomembnimi<br />
<strong>za</strong> obrambni sistem Republike Slovenije, opredeljujeta pa način in<br />
obseg sodelovanja med Slovensko vojsko in Letalsko zvezo Slovenije.<br />
Foto: Jani Krošl Foto: Jani Krošl<br />
SV obiskal<br />
načelnik avstrijske vojske<br />
Načelnik GŠSV generalmajor Ladislav Lipič se je v ponedeljek,<br />
25. julija, v Mariboru na rednem letnem srečanju sestal z načelnikom<br />
obrambnega štaba oboroženih sil Republike Avstrije<br />
generalom Rolandom Ertlom.<br />
Sogovornika sta poudarila,<br />
da je sodelovanje Avstrije<br />
in Slovenije na obrambnem<br />
ter vojaškem področju tradicionalno<br />
dobro in poteka<br />
v znamenju v<strong>za</strong>jemnega<br />
spoštovanja. Ob tem je generalmajor<br />
Lipič dejal, da<br />
je sodelovanje obmejnih<br />
vojaških enot izrazito praktično<br />
in vključuje predvsem<br />
sodelovanje oklepnih, protioklepnih,<br />
izvidniških, pehot-<br />
nih, logističnih in artilerijskih enot ter enot zračne obrambe. Obrambno<br />
sodelovanje obsega predvsem področje vojaškega izobraževanja in<br />
usposabljanja, vključno z usposabljanji na avstrijskih tečajih <strong>za</strong> sodelovanje<br />
v mirovnih operacijah, na področju logistike, vojaške strategije,<br />
psihologije, terminologije in zgodovine, vojaškega zdravstva, duhovne<br />
oskrbe in pedagogike ter tudi skupno udeležbo na vajah.<br />
Generalmajor Lipič je avstrijskemu kolegu predstavil Slovensko vojsko<br />
in njen nadaljnji razvoj, sogovornika pa sta tudi izmenjala izkušnje o<br />
uporabi oklepnih enot in njihovem prehodu na lahek oklep. General<br />
Ertl si je v Sistemski tehniki v Ravnah z gostiteljem ogledal proizvodnjo<br />
lahkega oklepnega vozila valuk.<br />
Na prvenstvu Akro 2005<br />
uspešen pripadnik SV<br />
Na letališču v Slovenj Gradcu je med 21. in 24. julijem potekalo 11.<br />
odprto državno prvenstvo Slovenije v akrobatskem letenju Akro 2005<br />
Open. Prvenstvo je skupaj s Koroškim aeroklubom KAS organiziral<br />
Aerodrom Slovenj Gradec. Tekmovanje je potekalo v kategorijah<br />
advanced – motorne akrobacije, sportsman – motorne akrobacije in<br />
advanced – jadralne akrobacije. Poročnik Jago Stemberger iz Letalske<br />
šole SV iz Cerkelj ob Krki je z ruskim akrobatskim letalom jakovljev jak<br />
55M na prvenstvu dosegel tretje mesto. Tako si je <strong>za</strong>gotovil obstoj v<br />
državni reprezentanci v kategoriji advanced <strong>za</strong> leto 2005.<br />
SV pomagala ob 110. obletnici<br />
Aljaževega stolpa<br />
Slovenska vojska že več let sodeluje pri aktivnostih Planinske zveze venije. Pripadniki gorske enote in helikopterskega bataljona so pomagali<br />
Slopri<br />
markiranju planinskih poti, oskrbovanju meteorološke postaje na Kredarici<br />
in pri prevozih ponesrečencev v gorah s helikopterjem. Skladno z<br />
dogovorom o sodelovanju s Planinsko zvezo Slovenije so vojaki iz 15.<br />
helikopterskega bataljona od 5. do 7. avgusta s helikopterjem cougar<br />
poskrbeli <strong>za</strong> prevoz na Kredarico, kjer je potekala proslava ob 110. obletnici<br />
postavitve Aljaževega stolpa. Vsak dan so opravili do dva poleta,<br />
in sicer kot trenažna urjenja, načrtovana z urnikom šolskih urjenj.<br />
Pomoč Romuniji<br />
Zaradi katastrofalnih poplav, ki so nedavno pri<strong>za</strong>dele Romunijo, je<br />
vlada RS na prošnjo Evropske komisije, Centra <strong>za</strong> opazovanje in obveščanje<br />
ter veleposlanika Republike Romunije tej državi odobrila<br />
enkratno pomoč v skupni vrednosti 20 milijonov tolarjev. Pomoč obsega<br />
sredstva <strong>za</strong> odpravljanje posledic poplav in <strong>za</strong>časno nastanitev<br />
ogroženih prebivalcev, in sicer črpalke <strong>za</strong> vodo, agregate <strong>za</strong> elektriko,<br />
šotore, odeje in zložljive postelje z ustrezno opremo. Pomoč so na pri<strong>za</strong>deto<br />
območje iz državnega logističnega centra v Rojah odpeljali v<br />
ponedeljek, 25. julija.<br />
4 S LOV E N S K A VO J S K A
Ladja Ankaran tudi letos vabila na svoj krov<br />
V <strong>za</strong>dnjih dneh julija in prvih dneh avgusta<br />
pripadniki 430. mornariškega diviziona<br />
Slovenske vojske iz Ankarana že tradicionalno<br />
v slovenskih obmorskih mestih<br />
Kopru, Piranu in Izoli organizirajo dan<br />
odprtih vrat na hitri patruljni ladji Ankaran<br />
HPL 21. Obisk tujih in domačih turistov<br />
ter domačinov, torej vseh, ki jih na krov<br />
privabi <strong>za</strong>nimanje <strong>za</strong> slovensko vojaško<br />
mornarico in njeno delo, je vedno dober.<br />
Tako je bilo tudi letos, ko so praznovali<br />
deveto obletnico krsta ladje.<br />
Hitra patruljna ladja HPL 21 je dolga 25,4<br />
metra, široka 5,7 metra, ugrezne se en meter<br />
in izpodrine od 42 do 52 ton. 9600 litrov<br />
dizelskega goriva <strong>za</strong>došča <strong>za</strong> delovanje do<br />
600 navtičnih milj s polno hitrostjo. Ladja je sodobno<br />
opremljena z opazovalnimi sredstvi, ker<br />
je namenjena nadziranju akvatorija in obale v<br />
vseh vremenskih, nočnih ter dnevnih razmerah.<br />
Oborožena je z lažjo oborožitvijo, in sicer<br />
s protiletalskima topovoma ter mitraljezoma.<br />
Odred patruljnih plovil (hitra patruljna ladja<br />
HPL 21 Ankaran) je ena od treh podenot 430.<br />
mornariškega divizona.<br />
»V treh, štirih urah, ko smo tukaj, pride več sto<br />
ljudi, največ v Izoli in Piranu, ker sta najbolj<br />
turistična kraja na naši obali. Zanimajo jih<br />
različne stvari, starejše obiskovalce, predvsem<br />
moške, ki so povečini služili vojaški rok, nekateri<br />
tudi v vojaški mornarici, predvsem značilnosti<br />
ladje, orožja, kdaj je bila ladja narejena in naše<br />
delo, mladino pa bolj <strong>za</strong>nimajo radarji, kamere in<br />
druga elektronska oprema,« je povedal poveljnik<br />
ladje poročnik fregate Bogomir Tomažič.<br />
O različnem <strong>za</strong>nimanju in željah, ki so jih privabili<br />
na ladjo, so nam pripovedovali tudi obiskovalka in<br />
obiskovalca, ki smo jih srečali v Piranu, kjer se je<br />
ladja Ankaran ustavila v četrtek, 4. avgusta. Tako<br />
je bilo Andreju Rajšpu iz Lenarta, ki je bil na dnevu<br />
odprtih vrat že prejšnja leta, na ladji zelo všeč, saj<br />
ga <strong>za</strong>nimajo vojska in plovila, najbolj pa ga je<br />
navdušila oprema <strong>za</strong> vožnje. Povedal je tudi,<br />
da se <strong>za</strong>nima <strong>za</strong> poklic vojaka. Saši Šoba iz<br />
Ljubljane se je zdel obisk ladje dobra možnost<br />
<strong>za</strong> popestritev dopusta. Zadovoljna je bila s<br />
predstavitvijo ladje, ki se ji zdi zelo izpopolnjena.<br />
Gerhard Pfreisl iz Avstrije, ki je z družino preživljal<br />
počitnice na naši obali, je povedal, da je<br />
<strong>za</strong>nj in <strong>za</strong> njegovo družino obisk vojaške ladje<br />
<strong>za</strong>nimiv, saj v Avstriji nimajo mornarice. »Tudi<br />
predstavniki Slovenske vojske na ladji so zelo<br />
prijazni,« je še dejal.<br />
Jerica Pavšič<br />
Foto: Jani Krošl<br />
S p re m l j a m o<br />
Brnik, 30. junij<br />
Tridnevni obisk v 16. BNZP in Centru <strong>za</strong> nadzor<br />
in kontrolo zračnega prostora je končala<br />
delegacija iz podobnega madžarskega<br />
centra Veszprem. Namen obiska je bila izmenjava<br />
izkušenj pri integraciji v NATINADS, pri<br />
čemer so gostje predstavili izkušnje pri vzpostavitvi<br />
svojega sistema nadzora in kontrole<br />
zračnega prostora, pri vključevanju v Nato in<br />
pri pripravi dokumentacije.<br />
Logatec, 6. julij<br />
Kronika<br />
V tamkajšnji vojašnici so pripravili slovesnost<br />
ob dnevu 11. bataljona <strong>za</strong> zveze. 6. julija 1992<br />
je bila namreč na usposabljanje v takratno 104.<br />
četo <strong>za</strong> telekomunikacije sprejeta prva generacija<br />
vojakov vezistov. Pripadnike bataljona<br />
je nagovoril poveljnik major Boris Cimprič in<br />
<strong>za</strong>služnim podelil priznanja, nato pa so vezisti<br />
tekmovali v različnih športnih disciplinah.<br />
Piran, 8. julij<br />
V Fiesi je potekal vsakoletni seminar ju-jitsa, ki<br />
se ga je udeležilo šest podčastnikov inštruktorjev<br />
iz 17. bataljona VP. Poleg podčastnikov<br />
vojaške policije so na seminarju Ju-jitsu zveze<br />
Slovenije sodelovali pripadniki generalne<br />
policijske uprave, specialne enote policije in<br />
policijske akademije. Inštruktorja iz 17. BVP sta<br />
vodila del treningov o uporabi orodja in orožja<br />
pri izvedbi praktičnega postopka, obenem pa<br />
so pripadniki SV izmenjali izkušnje s policisti.<br />
Seminar sta si ogledala tudi poveljnik 17. BVP<br />
major Vojko Adamič in bataljonski podčastnik<br />
štabni vodnik Janez Šmid. Major Adamič<br />
je izrazil namero o ustanovitvi vojaškega<br />
kluba borilnih veščin, v katerem bi vzgajali<br />
inštruktorje, hkrati pa k sodelovanju privabili<br />
druge pripadnike SV in njihove družinske<br />
člane.<br />
Murska Sobota, 23. julij<br />
V okviru praznovanj letošnje 60. obletnice<br />
osvoboditve Prekmurja in ustanovitve 1. prekmurske<br />
parti<strong>za</strong>nske čete ter Prekmurske<br />
brigade je Območno združenje borcev in<br />
udeležencev narodnoosvobodilnega boja iz<br />
Murske Sobote na Vaneči organiziralo slovesnost.<br />
Glavni govornik je bil načelnik GŠSV generalmajor<br />
Ladislav Lipič. V okviru prireditve<br />
je potekala skupščina Domicilnega odbora 1.<br />
prekmurske parti<strong>za</strong>nske čete in brigade, Zvezi<br />
Slovencev na Madžarskem pa so podelili srebrno<br />
plaketo Zveze združenj borcev NOB.<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 5
Predsedovanje Svetu EU bo<br />
največja operacija MO in SV doslej<br />
A k t u a l n a te m a<br />
Slovenija ima v Bruslju enotno vojaško<br />
predstavništvo pri Natu in EU, ki deluje<br />
v okviru stalne misije RS pri Natu in<br />
stalnega predstavništva RS pri EU.<br />
Vojaško predstavništvo vodi brigadir<br />
Alojz Jehart, njegov namestnik <strong>za</strong> EU<br />
pa je od 1. aprila letos postal brigadir<br />
Janez Kavar. Po študiju na šoli ameriške<br />
kopenske vojske US Army War<br />
College je brigadir Kavar opravljal dolžnost<br />
načelnika oddelka <strong>za</strong> mednarodno<br />
vojaško sodelovanje na GŠSV. Od leta<br />
1999 do 2003 je bil kot slovenski vojaški<br />
predstavnik v Washingtonu pristojen<br />
<strong>za</strong> obrambno in vojaško sodelovanje z<br />
ZDA, Kanado in Argentino. Po vrnitvi v<br />
domovino je vodil oblikovanje Poveljstva<br />
<strong>za</strong> doktrino, razvoj, izobraževanje<br />
in usposabljanje. Dolžnost vojaškega<br />
predstavnika <strong>za</strong> EU bo opravljal do junija<br />
2008, to je do konca predsedovanja<br />
Slovenije Svetu EU. Zato smo se z njim<br />
med drugim pogovarjali o pripravah na<br />
predsedovanje na vojaškem področju<br />
ter o oblikovanju skupne evropske<br />
obrambne in varnostne politike.<br />
Kakšne so vaše dolžnosti?<br />
V delu vojaškega predstavništva (VOPRE), ki je<br />
pristojen <strong>za</strong> sodelovanje z EU, smo trije častniki.<br />
Sam svetujem vodji stalnega predstavništva RS<br />
pri EU, kot vojaški predstavnik RS sodelujem v<br />
vojaškem odboru EU (EUMC) in vodim del VOPRE<br />
pri stalnem predstavništvu RS pri EU. Moja sodelavca<br />
sodelujeta v vojaški delovni skupini<br />
(MCWG), ki deluje v okviru vojaškega odbora EU,<br />
in posameznih delovnih skupinah z različnih področij,<br />
sta pristojna <strong>za</strong> operacije in vaje EU, razvoj<br />
obrambnih možnosti, izobraževanje in sodelovanje<br />
z Evropsko obrambno agencijo EDA. Naša<br />
naloga je <strong>za</strong>stopanje interesov države na vojaškem<br />
področju in njihovo uveljavljanje v okviru<br />
pristojnosti vojaškega odbora, po drugi strani<br />
pa v domovino prenašamo odločitve oziroma<br />
stališča v vojaškem odboru EU.<br />
Je Slovenija dovolj prepoznavna v organih EU?<br />
Vključevanje Slovenije v Nato in EU sem aktivno<br />
spremljal kot vojaški ataše v Washingtonu. Ena<br />
od utemeljitev <strong>za</strong> članstvo v EU in Nato je bila, da<br />
bomo z drugimi narodi sedeli <strong>za</strong> skupno veliko<br />
mizo. Zdaj <strong>za</strong> to mizo sedimo in smo popolnoma<br />
enakopravni z vsemi državami članicami<br />
EU. Seveda so glede na politične, ekonomske,<br />
gospodarske, vojaške in druge značilnosti med<br />
državami razlike. Vrednote, ki si jih delimo, so pove<strong>za</strong>ne<br />
s skupnimi cilji. Slovenija je prepoznavna,<br />
še bolj pa bo leta 2008, ko bomo sedeli na čelu<br />
velike mize EU. Takrat bomo imeli priložnost, da<br />
mogoče še bolj kot doslej uveljavimo svoje interese,<br />
vendar predvsem tiste, ki bodo skladni z<br />
interesi organi<strong>za</strong>cije.<br />
Ste kdaj čutili pritiske, na primer ob naboru <strong>za</strong><br />
bojne skupine?<br />
O nikakršnih pritiskih ne morem govoriti, temveč o<br />
pobudah, ki nastajajo, da lahko EU uresniči svoje<br />
skupne cilje. Sklepe v EU oblikujemo na podlagi<br />
skupnega dogovora, pri čemer pa se moramo<br />
<strong>za</strong>vedati, da članstvo v organi<strong>za</strong>ciji prinaša tudi<br />
obveznosti. Države, ki so večje od nas, lahko na<br />
vojaškem področju prispevajo količinsko več kot<br />
Slovenija, vendar lahko majhna država predvsem<br />
z vojaško-političnega vidika včasih prispeva več<br />
od drugih. Na primer pri operaciji Afriške unije v<br />
sudanskem Darfurju, ki jo EU podpira, je iz zgodovinskih<br />
razlogov pomembno, da sodeluje<br />
čim več držav, ki nimajo nekdanjih<br />
kolonialnih vezi z Afriko.<br />
Kako glede na sedež pri stalnem<br />
predstavništvu RS pri EU usklajujete<br />
delo z VOPRE in obrambnim oddelkom<br />
stalne misije RS pri Natu?<br />
Vodja VOPRE je predvsem sinhroni<strong>za</strong>tor<br />
dejavnosti med delom vojaškega<br />
predstavništva pri Natu in delom<br />
vojaškega predstavništva<br />
pri EU. Sodeluje tudi z<br />
nacionalnim vojaškim<br />
predstavnikom<br />
v SHAPE.<br />
Usklajenost<br />
dela je zelo<br />
pomembna, saj je Slovenija majhna država, <strong>za</strong>to<br />
je naš nacionalni interes velika komplementarnost<br />
in dopolnjevanje Nata ter EU. Če nastopamo<br />
z enotnimi cilji in sledimo nacionalnim interesom<br />
v obeh organi<strong>za</strong>cijah, lahko storimo zelo veliko.<br />
Menim, da vsi trije deli delujejo usklajeno in<br />
dobro, kljub temu pa lahko način in učinkovitost<br />
delovanja še izboljšamo in prepričan sem, da bo<br />
predsedovanje Svetu EU spodbuda k temu. Glede<br />
na zunanjepolitično usmeritev Slovenije bi rad<br />
opozoril, da smo z vojaškega vidika prikrajšani,<br />
ker Slovenija od leta 2002 v stalni misiji RS pri<br />
ZN nima vojaškega predstavnika. Kompleksne<br />
operacije, kot je AMIS II v Sudanu, kjer sodelujejo<br />
ZN, Afriška unija in Evropska unija, <strong>za</strong>htevajo koordinacijo.<br />
Brez vojaškega predstavnika RS pri ZN<br />
nacionalnih interesov ne moremo uveljavljati tako<br />
učinkovito, kot bi jih lahko.<br />
Menite torej, da je enovita organiziranost VOPRE<br />
ustrezna?<br />
Odločitev, ali bomo imeli samostojni vojaški<br />
predstavništvi <strong>za</strong> Nato in EU ali skupno predstavništvo,<br />
bo morala biti zelo kmalu sprejeta. Ta<br />
odločitev bo imela pomemben politični predznak.<br />
Menim, da je enotno predstavništvo učinkovitejše,<br />
saj imamo lahko nekatera področja, kot so<br />
logistika, finance in drugo, organizirana skupaj.<br />
Prav tako je interes oziroma stališče<br />
Slo ve nije komplementarnost obeh<br />
orga ni <strong>za</strong>cij, kar izraža tudi z enotnim<br />
predstavništvom. Vsekakor bo<br />
to politična odločitev.<br />
Kako se v vašem delu VOPRE že<br />
pripravljate na predsedovanje<br />
Svetu EU?<br />
Svetu EU bo predsedovala Republika<br />
Slovenija in ne stalno<br />
predstavništvo RS pri<br />
EU. Glavne priprave<br />
na predsedovanje<br />
ne potekajo v<br />
stalnem predstavništvu<br />
RS<br />
pri EU ali v<br />
VOPRE,<br />
temveč<br />
v okviru<br />
vlade in<br />
6 S LOV E N S K A VO J S K A<br />
Foto: Bruno Toič
posameznih ministrstev, med njimi tudi na MO in<br />
GŠSV. Po zdajšnjih ocenah priprave na MO potekajo<br />
zelo dobro. VOPRE je vključen v posamezne<br />
aktivnosti, kot je posredovanje izkušenj držav, ki<br />
so že predsedovale EU, glede njihove organiziranosti,<br />
vsebinskih področij in ciljev med njihovim<br />
predsedovanjem ter konkretnih izkušenj, ki so jih<br />
pridobile. Tako sodelujemo z luksemburškim vojaškim<br />
predstavništvom in spremljamo <strong>za</strong>četek<br />
predsedovanja Velike Britanije.<br />
Sodelujete pri določitvi možnih ciljev Slovenije<br />
med njenim predsedovanjem?<br />
To je političen proces, ki že poteka. VOPRE je<br />
vključen v analizo in definiranje ciljev na GŠSV<br />
in MO. Vojaškoobrambno področje bo le eno od<br />
področij, na katerih bo Slovenija dejavna, <strong>za</strong>to<br />
bodo nujna usklajevanja med ministrstvi. Če naj<br />
povsem neformalno ocenim vojaške cilje, ki naj bi<br />
jih <strong>za</strong>stopali med predsedovanjem, bi rad opozoril<br />
na komplementarnost Nata in EU. Slovenija je<br />
majhna država, ki ima na vojaškem področju na<br />
voljo enovite sile <strong>za</strong> obe organi<strong>za</strong>ciji, in če tu dosežemo<br />
napredek oziroma boljše dopolnjevanje,<br />
kot se že uveljavlja, se bodo pozitivne posledice<br />
ka<strong>za</strong>le dolgoročno. Zelo pomembno področje<br />
bo oblikovanje skupne vojaške vizije EU, ki že nastaja.<br />
Predvsem si moramo z vidika kredibilnosti<br />
postaviti cilje, <strong>za</strong> katere imamo sredstva in ki jih<br />
zmoremo ter znamo uresničiti.<br />
Bi lahko omenili kakšno konkretno možno nalogo,<br />
kot je <strong>za</strong> Veliko Britanijo organiziranje<br />
skupne vojaške vaje?<br />
V okviru priprav na predsedovanje poskuša Slovenija<br />
postati aktivnejša na strokovnem področju.<br />
Pri nas si tako <strong>za</strong>htevnih nalog, kot je organiziranje<br />
skupne vojaške vaje, realno težko privoščimo,<br />
lahko pa organiziramo manjše strokovne aktivnosti.<br />
Tu so že nekatere pobude. Slovenija bo predvidoma<br />
januarja 2006 gostila <strong>za</strong>sedanje ene od<br />
strokovnih podskupin vojaškega dela EU. Takšnih<br />
korakov lahko naredimo še veliko. Lahko smo in<br />
moramo biti vse bolj aktivni na vajah, in sicer kot<br />
aktivni udeleženci ali vsaj kot opazovalci. Tako<br />
smo bolj prepoznavni in uresničujemo svoje interese.<br />
Na aktivnosti ne smemo pristajati instinktivno,<br />
temveč mora biti naš prispevek podkrepljen z<br />
našim interesom in zmožnostmi.<br />
Ali že lahko govorite o stroških predsedovanja?<br />
Zunanji minister je med stroški že omenil nakup<br />
prostorov <strong>za</strong> stalno predstavništvo RS pri EU,<br />
kjer imate tudi vi prostore?<br />
Vojaški del predstavništva pri EU ni pristojen <strong>za</strong><br />
definiranje proračuna med predsedovanjem,<br />
razen glede ocene stroškov <strong>za</strong> aktivnosti, ki jih<br />
predlagamo. Lahko <strong>za</strong>gotovim, da je v načrtih<br />
GŠSV predviden denar <strong>za</strong> predsedovanje EU in<br />
tudi <strong>za</strong> priprave <strong>za</strong> leti 2006 in 2007. Vodilno<br />
Foto: Marko Pišlar<br />
vlogo pri načrtovanju stroškov na MO ima<br />
Direktorat <strong>za</strong> obrambno politiko. Glede predstavništva,<br />
v katerem delujemo tudi mi, je treba<br />
zelo odločno povedati, da so naši zdajšnji delovni<br />
prostori, predvsem glede velikosti, neustrezni. Pomembno<br />
merilo glede prostorov je tudi varnostni<br />
vidik, saj moramo spoštovati določila s področja<br />
varovanja podatkov. Poleg tega bo <strong>za</strong> Slovenijo<br />
predsedovanje enkratna priložnost <strong>za</strong> lastno promocijo<br />
in uveljavitev nekaterih ciljev, <strong>za</strong> to pa so<br />
ustrezni prostori nujni. O podrobnostih nakupa bo<br />
odločila vlada, o njih pa se bodo dogovarjali tudi<br />
med MZZ in MO.<br />
Je zdajšnji kadrovski obseg v delu VOPRE <strong>za</strong> EU<br />
ustrezen in kako bo med predsedovanjem?<br />
Glede na zdajšnji obseg <strong>za</strong>dolžitev smo trije<br />
častniki v VOPRE, ki smo pristojni <strong>za</strong> področje<br />
EU, minimum <strong>za</strong> izpolnjevanje nalog. V temu delu<br />
predstavništva bi morali <strong>za</strong>gotoviti ustreznejšo<br />
tehnično-administrativno podporo in boljše komunikacijske<br />
možnosti. Med predsedovanjem<br />
Svetu EU bo predstavništvo pri EU <strong>za</strong>gotovo treba<br />
okrepiti, vendar glede na realne možnosti, ki jih<br />
ima Slovenija. Prav tako se moramo <strong>za</strong>vedati, da<br />
bo morala večina aktivnosti na vojaškoobrambnem<br />
področju potekati v prestolnici, na MO in<br />
GŠSV. Nekaj nalog bo prevzel tudi vojaški del<br />
predstavništva, ki se bo moral po mojem mnenju<br />
povečati <strong>za</strong> osem do deset sodelavcev. Na MO in<br />
GŠSV je že potekalo veliko priprav, od osnovnega<br />
posveta o predsedovanju do stažiranja prvih<br />
sodelavcev MO in častnikov SV v stalnem predstavništvu<br />
v Bruslju ter obveščanja kandidatov <strong>za</strong><br />
delo v predstavništvu med predsedovanjem.<br />
Je torej narejena evidenca, na katerih delovnih<br />
mestih na MO bodo <strong>za</strong>posleni delali predvsem<br />
<strong>za</strong> področje EU?<br />
Delovna skupina na MO, ki se v okviru Direktorata<br />
<strong>za</strong> obrambno politiko ukvarja s pripravo na predsedovanje,<br />
je že natančno ocenila dolžnosti, ki<br />
jih bo Slovenija med predsedovanjem pokrivala.<br />
Pripravljen je terminski načrt tako stažiranja kot<br />
priprav na dolžnosti v Bruslju in natančen terminski<br />
načrt prihodov posameznih sodelavcev<br />
v predstavništvo pred predsedovanjem. Koliko<br />
<strong>za</strong>poslenih na MO se bo ukvarjalo s tem področjem,<br />
je težko napovedati. Med predsedovanjem<br />
bo glavna naloga MO prav to, <strong>za</strong>to bodo v takšne<br />
aktivnosti posredno vključeni vsi. Predsedovanje<br />
EU bo <strong>za</strong>gotovo najtežja operacija doslej na MO,<br />
GŠSV in v SV.<br />
Ali že lahko napovemo glavne poudarke predsedovanja<br />
na vojaškoobrambnem področju, poleg<br />
tistih, ki si jih bo Slovenija sama postavila? Bo<br />
to terorizem?<br />
V veliko pomoč pri opredelitvi glavnih poudarkov<br />
bo definiranje vojaške vizije EU po letu 2010. Prihodnost<br />
je težko napovedati, <strong>za</strong>gotovo pa je že<br />
zdaj boj proti terorizmu ena od najpomembnejših<br />
nalog na obrambno-varnostnem področju. EU<br />
ima v boju proti terorizmu prednost, saj deluje na<br />
širšem, ne le predvsem vojaškem področju, pri<br />
čemer je zelo pomembna koordinacijska vloga<br />
EU. Njena pomanjkljivost je, da nima če<strong>za</strong>tlantske<br />
razsežnosti, kar jo omejuje pri pridobivanju<br />
in izmenjavi informacij, ključnem področju boja<br />
proti terorizmu. Glede na <strong>za</strong>dnje dogodke bo zdaj<br />
predsedujoča Velika Britanija aktivnosti na tem<br />
področju <strong>za</strong>gotovo še bolj intenzivirala, kar bo<br />
vplivalo tudi na države, ki bodo sprejele nadaljnje<br />
predsedovanje Svetu EU.<br />
Kako bi na vlogo EU na obrambno-varnostnem<br />
področju lahko vplivala kri<strong>za</strong> organi<strong>za</strong>cije?<br />
Zdajšnjega stanja v EU predvsem <strong>za</strong>radi neuspe-<br />
Pripadniki SV so od januarja letos delovali v sklopu mednarodne mirovne operacije EU Althea v BiH.<br />
A k t u a l n a te m a<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 7
A k t u a l n a te m a<br />
Slovenski vojaki so <strong>za</strong> potrebe Euforja opravljali izvidniške naloge po terenu.<br />
lih referendumov v Franciji in na Nizozemskem ne bi označil kot krizo EU,<br />
temveč bolj kot krizo evropeizma v obeh državah. Prepričan sem, da bomo<br />
zdajšnje stanje presegli <strong>za</strong>radi interesov večine držav, ki so pogojeni tudi z<br />
razvojem razmer v svetu. Da bi bila Evropa konkurenčna drugim hitro razvijajočim<br />
se delom sveta, je temeljna vzpodbuda. Glede odnosa z obema organi<strong>za</strong>cijama,<br />
Natom in EU, menim, da ne moremo govoriti o idealni simbiozi,<br />
kot tudi ne o tekmovalnosti, pač pa o sodelovanju, ki se izboljšuje. Tipičen<br />
primer je operacija Althea. Tu je bil storjen velik napredek in mislim, da je sodelovanje<br />
preraslo v dejansko dopolnjevanje obeh organi<strong>za</strong>cij. Gotovo ima<br />
Nato večje vojaške zmogljivosti v primerjavi z EU in je lahko <strong>za</strong>to učinkovitejši<br />
v operacijah, ki <strong>za</strong>htevajo globalni pristop. Po drugi strani je EU lahko učinkovita<br />
na primer v operacijah, kot je Althea. Seveda je dolgoročen cilj EU, da<br />
vojaške zmogljivosti razvije <strong>za</strong> opravljanje zelo različnih nalog. Večina držav<br />
je članic v obeh organi<strong>za</strong>cijah in neracionalno je podvajanje zmogljivosti, s<br />
skupnim definiranjem dolgoročne prihodnosti in nalog pa lahko dosežemo<br />
dopolnjevanje.<br />
Kako poteka oblikovaje kataloga <strong>za</strong>htev 2005, ki bo podlaga <strong>za</strong> razvoj<br />
vojaških zmogljivosti?<br />
Priprava kataloga <strong>za</strong>htev je prednostna naloga zdaj predsedujoče Velike<br />
Britanije in poteka intenzivno, vendar je treba na pripravo kataloga gledati<br />
predvsem kot na del širšega procesa. Skladno s katalogom <strong>za</strong>htev potekajo<br />
tudi druge aktivnosti, kot sta oblikovanje taktičnih bojnih skupin in najpomembnejših<br />
ciljev sil ter uveljavljanje Evropske obrambne agencije.<br />
Večina od načrtovanih <strong>13</strong> taktičnih bojnih skupin je že definirana, vendar bi<br />
se lahko, na primer v Avstriji, <strong>za</strong>radi nacionalnih omejitev pojavili <strong>za</strong>pleti …<br />
Oblikovanje bojnih skupin poteka dobro in časovno usklajeno, saj je od <strong>13</strong><br />
deklariranih taktičnih bojnih skupin v celoti definiranih enajst, <strong>za</strong> dve pa dogovori<br />
potekajo. Nekatere države, ki imajo večje zmogljivosti, bodo imele<br />
svoje ali ad hoc bojne skupine, druge pa stalne bojne skupine. Slovenija je z<br />
Italijo in Madžarsko v bojno skupino, ki bo na voljo v drugi polovici leta 2007,<br />
predlagala trilateralno enoto MLF. Države, ki bodo oblikovale ad hoc bojne<br />
skupine, se bodo dogovorile, kdo bo poveljnik posamezne bojne skupine.<br />
V našem primeru je delitev vodilnih dolžnosti opredeljena v temeljnih aktih<br />
oblikovanja MLF. Menim, da je še prezgodaj govoriti, ali bomo v bojno skupino<br />
prispevali prav to enoto ali kakšno drugo iz sestave SV, prepričan pa<br />
sem, da bomo nalogo izpolnili. Za Avstrijo nacionalne omejitve niso težava<br />
oziroma so lahko celo prednost, saj je bila ta država med hladno vojno ena<br />
Foto: Marko Pišlar<br />
od najaktivnejših držav pri <strong>za</strong>gotavljanju pripadnikov mednarodnih mirovnih<br />
sil v okviru ZN. Ima zelo širok nabor kadra, <strong>za</strong>to je lahko v posamezni<br />
operaciji izjemno učinkovita. Na podlagi izkušenj EU so lahko težava predvsem<br />
kulturne razlike. V operaciji Althea na primer so pripadniki mirovnih sil<br />
posameznih držav najprej težko prepoznavali ilegalno trgovanje z nafto ali<br />
ilegalno sečnjo, izvoz in prodajo lesa. Pri angažiranju bojnih skupin bo zelo<br />
pomembna vrsta operacije. Zagotovo se bodo pojavile posamezne težave,<br />
<strong>za</strong>to je pomembno, da vnaprej identificiramo morebitne težave in se nanje<br />
pripravimo.<br />
Bi lahko EU med predsedovanjem Slovenije prevzela operacijo na Kosovu?<br />
Možnost, da EU prev<strong>za</strong>me operacijo na Kosovu, obstaja, vendar to še ni določeno.<br />
Prav tako še ne moremo govoriti, kje bo delovala slovenska bojna<br />
skupina.<br />
Katera so najpomembnejša spoznanja EU z njene največje vojaške operacije<br />
Althea?<br />
Najpomembnejša pozitivna izkušnja operacije je sodelovanje Nata in EU.<br />
Veliko spoznanj je EU pridobila že med odločanjem glede operacije in med<br />
pripravami na njen prevzem. Za naslednje operacije so zdaj znani nekateri<br />
postopki in pripravljeni dokumenti ter načela, <strong>za</strong>to bo angažiranje v naslednjih<br />
operacijah lahko hitrejše. EU je pridobila izkušnje tudi glede sestave sil,<br />
prispevka posameznih držav, speciali<strong>za</strong>cije in delitve dolžnosti, kažejo pa se<br />
še pomanjkljivosti, na primer pri logistiki.<br />
Minister <strong>za</strong> <strong>obrambo</strong> je napovedal, da bi lahko Slovenija v okviru EU sodelovala<br />
v Darfurju. Kako ocenjujete pomen takšnega prispevka?<br />
Minister je možnost ponudil na <strong>za</strong>dnjem <strong>za</strong>sedanju obrambnih ministrov<br />
EU, pri čemer je predlagal sodelovanje največ petih pripadnikov SV v okviru<br />
prispevka večje sponzorske države. Vojaški inštruktorji iz SV bi lahko pomagali<br />
pri usposabljanju enot držav Afriške unije <strong>za</strong> sodelovanje v operaciji.<br />
Operacijo AMIS II v okviru mandata ZN izvaja Afriška unija, EU pa pri njej<br />
sodeluje. Operacije v Afriki imajo neokolonialen zgodovinski predznak, <strong>za</strong>to<br />
je navzočnost držav, kot je Slovenija, zelo pozitivna. Slovenija <strong>za</strong> zdaj še ni<br />
dobila konkretne <strong>za</strong>hteve.<br />
V delu VOPRE, <strong>za</strong> katerega ste pristojni, sodelujete z Evropsko obrambno<br />
agencijo. Kako ocenjujete njen napredek po letu dni delovanja in ali se dovolj<br />
<strong>za</strong>vedamo njenega pomena?<br />
Evropska obrambna agencija sodi na obrambno področje in upam, da bo <strong>za</strong><br />
to področje tudi znotraj stalnega predstavništva RS pri EU čim prej pristojen<br />
obrambni svetovalec. Naš del VOPRE je pri zdajšnjih aktivnostih agencije vključen<br />
predvsem v neposredno vojaško sodelovanje, sicer pa je <strong>za</strong> to področje<br />
<strong>za</strong>dolžen sodelavec iz obrambnega dela stalne misije RS pri Natu. Mislim, da<br />
bi lahko na tem področju naredili več, kot smo, čeprav formalno večjih <strong>za</strong>ostankov<br />
ni. Glede na kadrovsko rast agencije in povečevanje njenih aktivnosti pa je<br />
nujno, da področje bolje pokrijemo.<br />
Meta Grmek<br />
In Brussels, Slovenia has a joint military representation to NATO and the<br />
European Union, which operates within the framework of the permanent<br />
mission of the Republic of Slovenia to the EU. Head of the military<br />
representation is Brigadier Alojz Jehart, whereas Brigadier Janez Kavar<br />
was made his EU deputy on 1st April 2005. He will be carrying our<br />
the military representative duties for NATO and the EU until June 2008,<br />
which is also the end of Slovenian chairmanship of the EU Council. He<br />
talked to us about his work, the involvement of Slovenia in the EU working<br />
bodies, about the preparations for the chairmanship in the military<br />
field as well as about the formation of a common European defence<br />
and security policy.<br />
8 S LOV E N S K A VO J S K A
I n te r v j u<br />
Z Italijani in Madžari<br />
v bojni skupini EU<br />
Avgusta je dolžnost nacionalnega<br />
vojaškega predstavnika SV v poveljstvu<br />
večnacionalnih sil kopenske vojske<br />
(Multinational Land Force – MLF),<br />
katerih ustanoviteljice so Italija, Madžarska<br />
in Slovenija, v Vidmu prevzel<br />
major Ivan Zore. Major Dean Groff, ki je<br />
to dolžnost opravljal skoraj štiri leta, je<br />
razvoj in vzpostavitev MLF označil kot<br />
uspešen projekt, ki se je iz <strong>za</strong>misli razvil<br />
v dobro organi<strong>za</strong>cijo tako po vojaški<br />
moči kot tudi po sodelovanju in <strong>za</strong>upanju.<br />
Pred MLF so nove naloge, kot so<br />
sodelovanje pri vzpostavitvi bojnih<br />
skupin EU, ponovna napotitev MLF na<br />
Kosovo in morebitna širitev, saj se <strong>za</strong><br />
članstvo v MLF <strong>za</strong>nimata tudi Avstrija<br />
in Hrvaška.<br />
Po nekaj manj kot štirih letih se vračate iz Vidma,<br />
kjer še naprej ostajata častnik <strong>za</strong> logistiko stotnik<br />
Dragan Pavkovič in podčastnik <strong>za</strong> administrativne<br />
<strong>za</strong>deve višji vodnik Franko Suljkanovič. Kako<br />
ocenjujete napredek, ki ga je MLF dosegel v tem<br />
obdobju?<br />
MLF je projekt, o katerem so se <strong>za</strong>čeli prvi pogovori<br />
že pred desetimi leti, prvi dokument, in<br />
sicer pismo o nameri <strong>za</strong> ustanovitev MLF,<br />
pa so ministri <strong>za</strong> <strong>obrambo</strong> podpisali leta<br />
1997. Tako je MLF v svojem razvoju prešel vse faze,<br />
od <strong>za</strong>misli do operativno sposobne večnacionalne<br />
brigade, ki se je že doka<strong>za</strong>la, med drugim tudi v mirovni<br />
operaciji. V projekt sem se vključil leta 2000,<br />
ko smo <strong>za</strong>čeli pripravljati Memorandum o soglasju,<br />
ki je glavni dokument, na podlagi katerega deluje<br />
MLF. Več kot pol leta ga je pripravljala večnacionalna<br />
delovna skupina, ki se je srečevala vsak mesec<br />
in dopolnjevala dokument. MLF na podlagi tega<br />
dokumenta uspešno deluje, <strong>za</strong>to vsi ocenjujemo,<br />
da je dokument dober. V Videm sva<br />
septembra 2001 odšla s častnikom <strong>za</strong><br />
logistiko s stotnikom Draganom Pavkovičem.<br />
Ob prihodu so naju zelo<br />
lepo sprejeli. Kmalu sva ugotovila,<br />
da tudi brigada Julija po nacionalni<br />
liniji ni imela veliko usmeritev svojega<br />
generalštaba, saj so <strong>za</strong><br />
najin prihod izvedeli<br />
šele en dan<br />
prej. Moram priznati, da je bilo nekaj negotovosti,<br />
glede na to, da nisva prišla v visoko poveljstvo<br />
Nata ali druge organi<strong>za</strong>cije, temveč v poveljstvo<br />
večnacionalne brigade, ki deluje po načelu vodilne<br />
države. To pomeni, da Italija prispeva večino podpore,<br />
v poveljstvu pa opravlja tudi večino funkcij<br />
poveljevanja. Na žalost so se teden dni po najinem<br />
prihodu zgodili teroristični napadi na ZDA, tako da<br />
MLF ni bil prednost Italije oziroma Nata. Po mesecu<br />
dni dela v Vidmu nas je <strong>za</strong>pustil tudi vodja<br />
projekta, ki se je upokojil. Veliko smo<br />
razmišljali, kaj naj naredimo. Začeli<br />
smo pripravljati podrobnejši letni<br />
načrt dela, standardne operativne<br />
postopke, srečanja med<br />
enotami in dokumente <strong>za</strong> vaje,<br />
kar ni bilo preprosto. Treba je bilo<br />
upoštevati različne nacionalne<br />
pristope in<br />
interese, sklepe<br />
pa definirati<br />
na podlagi<br />
s k u p n e -<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 9
I n te r v j u<br />
ga konsen<strong>za</strong>. Zdi se mi, da je do prve štabne vaje<br />
Flying Arrow 2002 le malokdo obravnaval stvar<br />
resno. Največja sprememba se je zgodila na drugi<br />
vaji Zvita podlasica 2002 v Italiji, ko je poveljstvo<br />
MLF doseglo oceno polne operativne sposobnosti,<br />
na podlagi katere so se <strong>za</strong>čeli pogovori o prvem<br />
operativnem sodelovanju. Takrat še nismo vedeli,<br />
da bo to že zelo kmalu in da bomo šli na Kosovo.<br />
Pripravili smo tudi ocenjevanje poveljstva in enot<br />
MLF na vaji Zvita podlasica 2003 na Madžarskem,<br />
pred tem pa organizirali in izvedli načrtovalne<br />
konference, izvidovanja, srečanja, sestanke in<br />
usposabljanja poveljstva MLF. Za vse to je bilo<br />
odgovorno mirnodobno poveljstvo MLF, kar je bilo<br />
večkrat zelo naporno. Na podlagi pozitivne ocene<br />
operativne sposobnosti MLF je bila sprejeta odločitev,<br />
da se jeseni 2003 poveljstvo MLF napoti na<br />
mirovno operacijo na Kosovo.<br />
Kakšne so bile torej vaše izkušnje z misijo na<br />
Kosovu?<br />
Poveljstvo MLF na Kosovu je po načelu letne<br />
rotacije prevzelo italijanske položaje v večnacionalni<br />
brigadi Jugo<strong>za</strong>hod (Multinational Brigade<br />
Southwest - MNB SW), v kateri sta vodilni državi<br />
Italija in Nemčija. V poveljstvu brigade smo bili<br />
pripadniki slovenskega kontingenta razporejeni na<br />
pomembnih dolžnostih. Napotitev na Kosovo je bil<br />
pomemben mejnik v razvoju MLF, ko je bilo treba<br />
poka<strong>za</strong>ti, kaj zmoremo, saj smo doživeli ognjeni<br />
krst ob izbruhu nemirov in spopadov marca 2004,<br />
ko smo nekaj dni delali v bojnih razmerah. Po nekaj<br />
tednih je bilo treba vzpostaviti takšne razmere<br />
kot pred <strong>za</strong>četkom nemirov. Sodelovanje na misiji<br />
je bilo <strong>za</strong> nas neprecenljiva izkušnja <strong>za</strong> nadaljnje<br />
delo. Tu smo dočakali tudi vključitev Slovenije v<br />
Nato in EU, <strong>za</strong>to smo dobili veliko čestitk, odobravanj<br />
in podpore pripadnikov drugih oboroženih sil.<br />
Zagotovo ste pri delu na misiji odkrili težave oziroma<br />
pomanjkljivosti, ki otežujejo opravljanje nalog<br />
in ki jih bo treba odpraviti.<br />
S stališča MLF nismo imeli posebnih vsebinskih težav,<br />
saj smo do misije opravili vaje in druge oblike<br />
usposabljanja. Poveljstvo MLF je bilo pred misijo<br />
dvakrat pozitivno ocenjeno, kar je bil pogoj <strong>za</strong> napotitev.<br />
Ljudje so bili napoteni na misijo po dolžnostih,<br />
ki jih imajo v poveljstvu MLF. Za delovanje v<br />
Kforju so bile glavna težava nacionalne omejitve,<br />
ki so pove<strong>za</strong>ne z nacionalno <strong>za</strong>konodajo, na podlagi<br />
katere je enota pri svojem delovanju omejena<br />
in nekaterih nalog ne sme opravljati. V nekaterih državah<br />
na primer velja prepoved streljanja v mirovnih<br />
operacijah, v drugih prepoved delovanja zunaj<br />
območja odgovornosti, v tretjih pa je prepovedano<br />
posredovanje v demonstracijah. S tem bomo imeli<br />
težave tudi pri naslednjih napotitvah na mirovne<br />
misije, <strong>za</strong> katere je značilno, da klasične vojaške<br />
naloge, pri katerih je najbolj pomembna vojaška<br />
moč, vse bolj dobivajo obliko policijskih, ki potekajo<br />
z manjšimi in bolj specializiranimi enotami.<br />
Takšni primeri so demonstracije, nadzor državnih<br />
mej in preprečevanje različnih oblik migracij, premične<br />
kontrolne točke, patruljiranje in zbiranje informacij,<br />
preiskave vozil, ljudi in stanovanj, <strong>za</strong>segi<br />
lastnine, pridržanje in aretacije ter druge podobne<br />
»tradicionalno« policijske naloge.<br />
Novembra bo MLF spet odšel na Kosovo. SV naj<br />
bi svoje pripadnike prispevala v poveljstvo, poleg<br />
tega pa tudi motorizirani vod iz sestave 20. MOTB.<br />
Ali je že znano, kje bodo pripadniki SV delovali in<br />
kako bodo vključeni v strukturo Kforja?<br />
MLF bo sodeloval na Kosovu podobno kot ob prvi<br />
napotitvi, pri čemer gre tudi tokrat <strong>za</strong> napredek, saj<br />
MLF prevzema poveljstvo večnacionalne brigade<br />
Jugo<strong>za</strong>hod v Prizrenu in sodeluje s svojimi enotami.<br />
MLF bo v poveljstvu brigade prevzel dolžnosti,<br />
ki so po sporazumu med Italijo in Nemčijo<br />
predvidene <strong>za</strong> italijansko vojsko. Glede na to, da<br />
se je formacija brigade nekoliko zmanjšala, se bo<br />
sorazmerno temu zmanjšal tudi prispevek MLF.<br />
Podrobnejšo sestavo je treba sicer še potrditi,<br />
vendar naj bi SV sodelovala z osmimi pripadniki,<br />
in sicer štirimi častniki ter štirimi podčastniki. Tudi<br />
tokrat so dolžnosti <strong>za</strong>htevne, kar kaže na <strong>za</strong>upanje<br />
MLF v Slovensko vojsko. Poleg poveljstva bodo<br />
tokrat vse tri države prispevale tudi svoje enote,<br />
in sicer Italija, ki že prispeva svoje pripadnike v sestavo<br />
namenskih sil Aquila (Task Force Aquila – TF<br />
Aquila), bataljona, Madžarska motorizirano četo in<br />
Slovenija motorizirani vod. Poleg 35 pripadnikov<br />
motoriziranega voda bo v poveljstvu TF Aquila še<br />
en slovenski častnik, ki bo skrbel <strong>za</strong> koordinacijo<br />
in pove<strong>za</strong>vo s poveljstvom večnacionalne brigade<br />
Jugo<strong>za</strong>hod. Skupno bo SV <strong>za</strong> zdaj prispevala 44<br />
pripadnikov. Poveljevanje TF Aquila bo prevzelo poveljstvo<br />
italijanskega bataljona iz 5. polka brigade<br />
Julija, saj je Italija vodilna država v MLF. Šele po<br />
izvidovanju in pripravi tehničnega sporazuma bo<br />
znano, kakšne naloge bo opravljal slovenski vod.<br />
MLF s podrejenimi enotami je tudi <strong>za</strong> odhod na<br />
tokratno misijo ocenila skupina <strong>za</strong> ocenjevanje<br />
med vajo Zvita podlasica 2005 v Sloveniji, ki je bila<br />
<strong>za</strong> SV <strong>za</strong>htevna glede organi<strong>za</strong>cije, vendar smo bili<br />
kljub temu dobri organi<strong>za</strong>torji in gostitelji.<br />
Tudi EU oblikuje svoje vojaške zmogljivosti. Voditelji<br />
članic EU so se odločili oblikovati <strong>13</strong> bojnih<br />
skupin s po 1500 pripadniki. Italija, Madžarska<br />
in Slovenija bodo v okviru MLF prispevale svoje<br />
zmogljivosti v bojno skupino EU. Kolikšen bo ta<br />
prispevek?<br />
Takoj po vrnitvi s Kosova se je <strong>za</strong>čela razvijati <strong>za</strong>misel<br />
o delegiranju MLF v eno od bojnih skupin<br />
EU. S tem se je <strong>za</strong>čelo novo obdobje v razvoju<br />
MLF. Določeni postopki <strong>za</strong> vključitev v bojne skupine<br />
EU so že opravljen. Ministri vseh treh držav so<br />
podpisali pismo o nameri, da se na podlagi MLF<br />
oblikuje bojna skupina EU. Bilo je že nekaj sestankov,<br />
pripravljen je bil koncept delovanja in osnutek<br />
tehničnega sporazuma. Junija je v Budimpešti potekalo<br />
srečanje skupine strokovnjakov, na katerem<br />
so se udeleženci iz vseh treh vojsk po posameznih<br />
strokovnih področjih <strong>za</strong>čeli dogovarjati o strukturi<br />
in relacijah glede na nove naloge, ki jih bo moral<br />
MLF opravljati v okviru sil EU. Vsaka skupina strokovnjakov<br />
je ugotovila določene stvari in rezultat<br />
tega sestanka je bil predlog osnutka koncepta<br />
<strong>za</strong> delovanje in tehničnega sporazuma <strong>za</strong> oblikovanje<br />
bojne skupine, ki predstavlja dodatek k<br />
obstoječemu Memorandumu o soglasju MLF. V<br />
sestavi bojne skupine EU bodo poveljstvo brigadne<br />
ravni, ki bo po sestavi manjše kot aktualno poveljstvo<br />
MLF, bojni del z močjo bataljona in podpora.<br />
Slovenija bo v jedro bojne skupine EU prispevala<br />
motorizirano četo iz kontingenta MLF, po eno<br />
četo pa tudi Madžarska, Italija kot vodilna država<br />
pa poleg čete tudi elemente logistične podpore in<br />
podpore delovanja. Italija bo <strong>za</strong>gotovila še elemente<br />
zračnih in pomorskih sil, <strong>za</strong>radi česar bo imela<br />
bojna skupina status mednarodne združene enote.<br />
Prav tako bo poveljstvo MLF v poveljstvo bojne<br />
10 S LOV E N S K A VO J S K A
skupine EU in njen bojni del prispevalo določeno<br />
število pripadnikov, kar je treba na naslednjih srečanjih<br />
še konkretizirati. V bojni skupini bodo združene<br />
kopenske, zračne in pomorske sile, ki bodo<br />
lahko sodelovale v operacijah EU in tudi v <strong>za</strong>četnih<br />
fa<strong>za</strong>h večjih operacij na kriznih območjih. Bojna<br />
skupina se bo popolnjevala modularno in glede na<br />
konkretne razmere. V nadaljnjih pogajanjih <strong>za</strong>to ne<br />
bi smeli po<strong>za</strong>biti na možnosti <strong>za</strong> sodelovanje SV<br />
tudi z drugimi, bolj specializiranimi enotami, kot so<br />
vojaška policija, izvidniške enote, skupine CIMIC<br />
in podobno, kar predstavlja majhen prispevek in<br />
lahko prinaša veliko koristi. Pripravljenost <strong>za</strong> delovanje<br />
te bojne skupine bo morala biti ocenjena v<br />
prvi polovici leta 2007, <strong>za</strong>to nimamo veliko časa,<br />
še posebno, ker bo poveljstvo MLF do sredine leta<br />
2006 na Kosovu. Glede na to, da ima poveljstvo<br />
MLF že precej izkušenj, ocenjujem, da pri tem ne<br />
bi smeli imeti velikih težav. Večji izziv vidim na<br />
bataljonski ravni. To je novo področje, <strong>za</strong>to bo<br />
treba pripraviti koncepte in predpise <strong>za</strong> delovanje<br />
mednarodnega poveljstva bataljona. Nekatere<br />
stvari je poveljstvo MLF že storilo tudi v to smer. Trikrat<br />
na leto namreč potekajo vaje vodov MLF, na<br />
katerih se oblikuje četa, sestavljena iz vodov vseh<br />
treh držav. Potekajo še različne aktivnosti, s čimer<br />
se ugotavljajo težave pri skupnem delovanju na tej<br />
ravni, predvsem pa je ta oblika skupnih aktivnosti<br />
pomembna <strong>za</strong>radi seznanjanja in vzpostavljanja<br />
<strong>za</strong>upanja med vojaki. Glede na to, da tokrat govorimo<br />
o doseganju kompatibilnosti na ravni čet, bo<br />
med drugim treba določiti tudi taktične standardne<br />
operativne postopke <strong>za</strong> podrejene čete. Poleg<br />
dokumentov bo treba organizirati in izvesti usposabljanja<br />
ter vaje <strong>za</strong> poveljstvo bataljona, ki mora<br />
biti oblikovano in pripravljeno do jeseni 2006, ko<br />
bodo potekale prve vaje skupne bojne skupine. Za<br />
raven polka bo med odsotnostjo poveljstva MLF<br />
oblikovana mednarodna delovna skupina, ki bo<br />
delovala na poveljstvu 14. polka v Italiji. Člani se<br />
bodo občasno srečevali in usklajevali ter dopolnjevali<br />
dokumente <strong>za</strong> pripravo bataljona.<br />
Za članstvo v MLF se <strong>za</strong>nimata tudi Avstrija in<br />
Hrvaška, ki imata trenutno status polnopravnih<br />
opazovalk. Kaj to pomeni in kdaj bosta lahko ti<br />
državi postali polnopravni članici MLF?<br />
Avstrija in Hrvaška sta status polnopravnih opazovalk<br />
pridobili leta 2002 na srečanju politično-vojaške<br />
vodstvene skupine (Political-Military Steering<br />
Group – PMSG), saj sta izrazili željo po sodelovanju<br />
v MLF. Od takrat je bil pripravljen dokument,<br />
ki ga je na nedavnem srečanju v Budimpešti potrdil<br />
PMSG in v katerem so opredeljeni postopki, ki jih<br />
mora posamezna država izpolniti, da postane<br />
polnopravna članica. Kot polnopravni opazovalki<br />
imata pravico do vpogleda v ustanovitvene dokumente<br />
MLF, vključujemo pa jih tudi v nekatere<br />
aktivnosti MLF, ki so <strong>za</strong>nju <strong>za</strong>nimive, na primer<br />
usposabljanja, srečanja in konference, štabne in<br />
taktične vaje, kot je to predvideno z letnim načrtom<br />
dela. Poveljstvo MLF si želi, da bi se ti državi čim<br />
prej vključili v MLF in pridobili status polnopravne<br />
članice, vendar je to zdaj stvar njihove političnovojaške<br />
odločitve. Državi morata <strong>za</strong>četi pogovore<br />
o tem, kaj bosta prispevali, treba pa bo spremeniti<br />
tudi glavne dokumente MLF. Če bo prišlo do širitve<br />
MLF, bo treba spremeniti medvladni sporazum,<br />
tehnični sporazum in memorandum o soglasju, s<br />
katerimi bodo spremenjena formacija ter opredeljene<br />
dolžnosti, ki jih bodo v strukturi MLF <strong>za</strong>sedali<br />
pripadniki novih članic.<br />
Kaj vam pomenijo izkušnje, ki ste jih pridobili<br />
med delom v večnacionalnem poveljstvu MLF v<br />
Vidmu?<br />
Mislim, da so redke priložnosti, ko lahko sodeluješ<br />
pri projektu, kot je MLF. Ponosen in srečen sem,<br />
da sem imel možnost, da sem lahko sodeloval<br />
pri nastanku in razvoju trilateralne brigade. Ob<br />
tej priložnosti bi rad poudaril zelo dobro sodelovanje<br />
med italijanskim, madžarskim in slovenskim<br />
kontingentom na vseh ravneh. Zelo so nas podpirali<br />
MO, SV in MZZ. Rad bi se <strong>za</strong>hvalil vsem, ki<br />
so s svojim delom in pri<strong>za</strong>devnostjo pripomogli k<br />
razvoju MLF, mojemu nasledniku in vsem pripadnikom<br />
MLF pa želim veliko uspehov na nadaljnji poti.<br />
Mislim, da bom izkušnje, ki sem jih pridobil, lahko<br />
uporabil tudi na enoletnem tečaju <strong>za</strong> visoke štabne<br />
častnike v Rimu, na katerega odhajam septembra.<br />
Marko Pišlar<br />
Foto: Bruno Toič<br />
In Videm (Udine), the duties of the national<br />
military representative of the SAF to the Multinational<br />
Force Command, whose founders<br />
are Italy, Hungary and Slovenia, were taken<br />
over by Major Ivan Zore. His predecessor,<br />
Major Dean Groff, who had been carrying out<br />
these duties for almost four years, said that<br />
the establishing and development of the MLF<br />
had been a successful project, which began<br />
as an idea and evolved into a smooth-running<br />
organisation considering its current military<br />
capabilities as well as mutual trust and cooperation.<br />
At present, MLF is facing new tasks<br />
such as participation in the establishment<br />
of the EU battle groups, possible expansion,<br />
since Austria and Croatia have expressed<br />
their interest to become MLF members, and<br />
the next deployment to Kosovo in November<br />
this year. Besides eight servicemembers from<br />
the MLF command, the SAF are also going to<br />
send to Kosovo one motorised platoon of the<br />
20th SAF Motorised Battalion from Celje.<br />
Major Ivan Zore,<br />
novi nacionalni vojaški<br />
predstavnik SV v poveljstvu MLF<br />
V SV se je <strong>za</strong>poslil leta 1992. Delal je na<br />
različnih štabnih dolžnostih na področju<br />
operative in usposabljanja v takratnem 8.<br />
pokrajinskem štabu <strong>za</strong> TO. Po ustanovitvi<br />
celjskega bataljona je dve leti opravljal<br />
dolžnost pomočnika <strong>za</strong> operativno učne<br />
<strong>za</strong>deve v poveljstvu, potem pa nadaljeval<br />
delo na štabnih dolžnostih v takratnem 8.<br />
pokrajinskem poveljstvu SV, v katerem je<br />
bil pristojen <strong>za</strong> usposabljanje. Leta 1996 je<br />
postal poveljnik 1./82. brigade SV in končal<br />
generalštabni program. Leta 2000 je postal<br />
samostojni pomočnik <strong>za</strong> operativne <strong>za</strong>deve<br />
v 3. OPPSV, pred koncem reorgani<strong>za</strong>cije pa<br />
so ga napotili v poveljstvo 1. brigade SV, v<br />
kateri je opravljal nalogo načelnika odseka<br />
<strong>za</strong> operativne <strong>za</strong>deve do leta 2003, ko je bil<br />
premeščen na GŠSV <strong>za</strong> pomočnika <strong>za</strong> operativne<br />
<strong>za</strong>deve <strong>za</strong> področje mednarodnih<br />
operacij. V delovanje MLF se je vključeval od<br />
leta 2002, v tem času pa opravljal dve pomembni<br />
dolžnosti v poveljstvu MLF, in sicer<br />
je bil izvršilni častnik pri načelniku štaba in<br />
na<strong>za</strong>dnje načelnik operativnega centra. V<br />
okviru MLF je leta 2003 šest mesecev sodeloval<br />
v mirovni operaciji na Kosovu. Od<br />
nove dolžnosti pričakuje, da bo nadaljeval<br />
dosedanje uspešno delo nacionalnega vojaškega<br />
predstavnika v poveljstvu MLF in da<br />
bo vključen v projekt skupne bojne skupine<br />
EU, ki se bo oblikovala na podlagi MLF.<br />
I n te r v j u<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 11
M i ro v n e o p e ra c i j e<br />
Skrbeli <strong>za</strong> zdravje<br />
ljudi in živali na misiji Isafa<br />
Konec junija se je po štirih mesecih<br />
delovanja na misiji Isafa iz Afganistana<br />
v Slovenijo vrnil prvi kontingent veterinarske<br />
enote (VETE) SV, v katerem<br />
sta bila višji vojaški uslužbenec XII.<br />
razreda Branko Dolenc, dr. vet. med.,<br />
in veterinarski tehnik, štabni vodnik<br />
Robert Čanadi. Pripadnika VETE SV<br />
sta v sklopu nemškega kontingenta v<br />
bazi Warehouse v Kabulu skrbela predvsem<br />
<strong>za</strong> zdravstveno ustreznost hrane<br />
in pitne vode ter zdravstveno varstvo<br />
službenih psov. V Afganistanu deluje<br />
od julija drugi kontingent VETE SV, v<br />
katerem sta višji vojaški uslužbenec<br />
XIV. razreda mag. Peter Levstek, dr. vet.<br />
med., in nižja vojaška uslužbenka V.<br />
razreda Tanja Kremžar.<br />
12 S LOV E N S K A VO J S K A<br />
Slovenska veterinarja delovala v<br />
sklopu nemške vojske<br />
Slovenska veterinarja sta delovala v veterinarski<br />
enoti, ki je del poljske bolnišnice nemške vojske<br />
role 3, v kateri delujejo tri enote, in sicer enota <strong>za</strong><br />
podporo, enota <strong>za</strong> medicinsko evakuacijo in osebje<br />
poljske bolnišnice. V bolnišnici, ki <strong>za</strong>gotavlja popolno<br />
oskrbo pripadnikov, dela 92 specialistov <strong>za</strong><br />
posamezna področja, od teh je 21 zdravnikov, 56<br />
tehnikov in 14 bolničarjev iz sedmih držav. V njej<br />
delajo štiri kirurške ekipe, ambulanta <strong>za</strong> interno<br />
medicino, oftalmolog, dermatolog, otorinolaringolog<br />
in nevrolog, imajo pa 30 postelj in 50 v rezervi<br />
ter pet postelj v intenzivni negi, rentgen, ultrazvok,<br />
laboratorij, krvno banko in lekarno. »Opremljenost<br />
z napravami je na <strong>za</strong>vidljivi ravni,« je pojasnil višji<br />
vojaški uslužbenec XII. razreda Branko Dolenc.<br />
Dodal je, da je vojak lahko ob takšni zdravstveni<br />
oskrbi precej bolj umirjen in osredotočen na<br />
opravljanje svojih rednih nalog, saj se <strong>za</strong>veda, da<br />
bodo <strong>za</strong> njegovo zdravje poskrbeli vrhunski strokovnjaki<br />
z najsodobnejšo opremo. »Dodatni enoti<br />
sta v Kunduzu in Termezu v Uzbekistanu, nemška<br />
poljska bolnišnica role 3 pa jima <strong>za</strong>gotavlja le tehnično<br />
pomoč. Vsaka dva meseca nemški veterinar<br />
obišče omenjeni lokaciji, odv<strong>za</strong>me vzorce površin<br />
in vode ter opravi nadzor kuhinj. Vzorce pregleda v<br />
laboratoriju v Kabulu. Kunduz je zunaj pristojnosti<br />
našega delovanja, <strong>za</strong> Termes pa je treba imeti<br />
vizum, <strong>za</strong>to s sodelavcem nisva sodelovala pri<br />
omenjenih nadzorih,« je dejal Dolenc. Ko je bilo<br />
treba vzeti vzorce pitne vode in hrane na terenu, so<br />
šli v konvoju v spremstvu dveh ali treh vozil, včasih<br />
tudi z oklepniki, odvisno od stopnje nevarnosti in<br />
vrste naloge. »Vedno smo imeli pri sebi orožje, neprebojni<br />
jopič in čelado, v suhem vremenu pa tudi<br />
<strong>za</strong>ščitna očala ter ruto <strong>za</strong>radi nevarnega prahu. Po<br />
Kabulu smo se večinoma vozili z neoklepljenimi<br />
vozili nemške vojske,« je pojasnil štabni vodnik<br />
Robert Čanadi.
Opravljali sanitarne preglede vojaških kuhinj<br />
Pripadnika VETE SV sta skrbela predvsem <strong>za</strong> <strong>za</strong>gotavljanje zdravstvene<br />
ustreznosti pitne vode in higiene živil, kar je pomenilo jemanje vzorcev in<br />
opravljanje sanitarnega nadzora vojaških kuhinj ter dobaviteljev hrane,<br />
s čimer sta ugotavljala čistost in oporečnost oziroma neoporečnost živil<br />
živalskega izvora. Svetovala sta tudi pri uvajanju standardov sistema varne<br />
prehrane HACCP v nekaterih vojaških kuhinjah. »Moja naloga je bila vodenje<br />
veterinarske ambulante in zdravstveno varstvo službenih psov, med katerimi<br />
so bili tudi štirje hrvaški in osem nemških. Skrbel sem <strong>za</strong> nadzor in usmerjanje<br />
mikrobiološke diferenciacije v laboratoriju, to je usmerjanje preiskav, ter<br />
postavitev diagnoze, opravljal sem veterinarski sanitarni nadzor po kuhinjah,<br />
restavracijah in lokalih v bazi ter odvzem vzorcev hrane, vode in površin.<br />
Poleg tega sem nadziral dobavitelje živil in skladišč <strong>za</strong> ta živila v kampu<br />
Warehouse, opravljal nadzor nad potepuškimi psi v vojaških objektih in pisal<br />
priporočila <strong>za</strong> izboljšanje stanja v kuhinjah,« je povedal Dolenc, dr. vet. med.<br />
»Kot veterinarski tehnik sem skrbel <strong>za</strong> odvzem vzorcev vode in brisov s površin<br />
ter rok, <strong>za</strong> pripravo laboratorijskih vzorcev in nasajanje teh na gojišča, <strong>za</strong><br />
izvajanje koproloških preiskav blata psov in pomagal pri delu v veterinarski<br />
ambulanti,« je dejal štabni vodnik Čanadi. Veterinarja sta največ časa preživela<br />
v laboratoriju, ki je sestavljen iz šestih <strong>za</strong>bojnikov in povezovalnega šotorskega<br />
dela. Prvi del sestavlja laboratorij <strong>za</strong> mikrobiološke in parazitološke<br />
raziskave humanih vzorcev ter laboratorij <strong>za</strong> preiskave krvi, v katerem je tudi<br />
krvna banka s 70 enotami. V sredini sta veterinarski mikrobiološki laboratorij<br />
in hladilnik <strong>za</strong>bojnik <strong>za</strong> gojišča, reagente in drug laboratorijski material, ki<br />
mora biti na hladnem. Zadnji del obsega kemijski laboratorij, v katerem lahko<br />
izvajajo fizikalno-kemične analize vode, ugotavljajo vrsto eksploziva, npr. po<br />
eksploziji, čistočo kisika v medicinskih jeklenkah in prisotnost prepovedanih<br />
drog. Zdravstveno oskrbo službenih psov sta opravljala v veterinarski ambulanti,<br />
ki je na drugem koncu baze, saj ne sme biti v bližini bolnišnice. »Ob najinem<br />
prihodu je bilo stanje v ambulanti slabo, saj ni bilo opreme in sredstev,<br />
zdravilom pa je pretekel rok. Nemški veterinarji so prihajali v ambulanto iz<br />
Delo v laboratoriju<br />
Jemanje vzorcev na terenu je potekalo ob spremstvu konvoja oklepnih<br />
vozil.<br />
vojaških veterinarskih inštitutov oziroma laboratorijev in se niso toliko ukvarjali<br />
z zdravstvenim varstvom živali,« je pojasnil Dolenc.<br />
Pred misijo na usposabljanju v Nemčiji<br />
Dober mesec pred misijo sta v Kielu v Nemčiji opravila usposabljanje. »V<br />
dveh tednih sva dobila veliko novega znanja, saj je bil tečaj zelo intenziven.<br />
V Nemčiji sva se usposabljala <strong>za</strong> delo v takem laboratoriju, kot je bil v Afganistanu,<br />
in se seznanila z njihovo metodologijo opravljanja laboratorijskih<br />
preiskav vzorcev. To znanje in delo sva s pomočjo nemških kolegov v Kabulu<br />
le še dopolnjevala in utrjevala,« je poudaril Dolenc. Tako kot vsaka vojaška<br />
ba<strong>za</strong> je tudi kamp Warehouse urejen kot majhno mesto. V njem so pripadnikom<br />
na voljo pošta, banka, menjalnica, trgovine, kuhinja, fitnes, picerija, restavracija<br />
in nekaj barov. Pripadnika VETE SV sta bivala v tričlenskem šotoru,<br />
ki je bil ogrevan in klimatiziran, s trdnim dnom in vrati, ki jih lahko <strong>za</strong>kleneš.<br />
Vsi pripadniki nemške vojske, ki delajo v sestavi poljske bolnišnice role 3, so<br />
nastanjeni v urejenih in dobro opremljenih montažnih objektih, vendar so v<br />
majhnih sobah po štirje skupaj. Večina objektov v bazi je <strong>za</strong>bojnikov oziroma<br />
montažnega tipa in opremljenih z gretjem in klimatskimi napravami. »Dnevna<br />
temperaturna nihanja so zelo velika, tudi do 20 stopinj Celzija, <strong>za</strong>to sva<br />
morala šotor podnevi ohlajati, ponoči pa segrevati. Poleg minskih polj so<br />
dodatna nevarnost na misiji tudi komarji, ki prenašajo malarijo, ob toplejšem<br />
vremenu pa je veliko strupenih kač in škorpijonov,« je dejal Dolenc, dr. vet.<br />
med. »Najin delavnik je trajal vsak dan od jutra do večera, razen ob nedeljah<br />
in praznikih, ko smo <strong>za</strong>čeli delati ob <strong>13</strong>. uri. V Kabulu nismo imeli možnosti,<br />
da bi lahko šli v mesto, <strong>za</strong>to smo večino časa preživeli v bazi. Dvakrat smo<br />
imeli tudi koncert dveh nemških glasbenih skupin,« je dopolnil štabni vodnik<br />
Čanadi. Čeprav sta imela veliko dela, sta našla tudi nekaj prostega časa.<br />
»Glede na to, da je Kabul na nadmorski višini več kot 1800 metrov, se mora<br />
organizem najprej prilagoditi tem razmeram, šele nato se lahko <strong>za</strong>čneš rekreirati,«<br />
je poudaril Dolenc. Med pripadniki mirovnih sil je zelo priljubljen tek<br />
okrog baze po notranji strani ograje.<br />
Marko Pišlar<br />
Foto: Branko Dolenc<br />
M i ro v n e o p e ra c i j e<br />
After a four-month ISAF mission in Afghanistan, at the end of June, the<br />
1st contingent of the SAF veterinary unit (VETE) returned to Slovenia.<br />
The members od the unit were among others also Slovenian veterinarians<br />
Branko Dolenc, XII class high military employee, D. V. M., and<br />
veterinary technician, Staff Sergeant Robert Čanadi. The veterinarians<br />
carried out their duties within the framework of the German contingent<br />
at the Warehouse base in Kabul. Their job was to supervise the quality<br />
of food and drinking water as well as to care for the working dogs.<br />
S LOV E N S K A VO J S K A <strong>13</strong>
M i ro v n e o p e ra c i j e<br />
Slovenski gasilci na kabulskem<br />
letališču usposabljajo domačine<br />
Dodatna usposabljanja <strong>za</strong><br />
letališkega gasilca<br />
Pobuda, da bi v Afganistan poslali desetino<br />
gasilcev, je na gasilsko brigado<br />
Ljubljana prišla z Uprave RS <strong>za</strong> <strong>za</strong>ščito<br />
in reševanje. »Najprej smo se neuradno<br />
in neformalno pogovarjali, kdo<br />
bi šel, in bilo nas je približno dvanajst,<br />
ki nas je to <strong>za</strong>nimalo. Iz brigade nas je<br />
odšlo na misijo šest, se pa že pripravljajo<br />
<strong>za</strong> naslednjo rotacijo. Sam sem<br />
se odločil, da grem, ker sem želel poskusiti novo in drugačno delo, da bi dobil<br />
mednarodne izkušnje, poleg tega je delo na misiji tudi precej dobro plačano,«<br />
je pojasnil Aleš Finžgar. Za delo na misiji v Afganistanu so se dodatno usposobili,<br />
tako da so opravili vojaška usposabljanja in usposabljanja <strong>za</strong> letališkega<br />
gasilca. »Glede vojaškega usposabljanja smo nekoliko razočarani, ker ni bilo<br />
prilagojeno delu na misiji, saj bi moralo biti bolj namensko, na primer več<br />
streljanja s pištolo. Zdaj fantje pravijo, da so že upoštevali pripombe, tako da<br />
se gasilci usposabljajo tudi skupaj z vojaki. Hkrati bi rad pohvalil izvidnike 10.<br />
Tomaž Ažbe, Aleš Finžgar in Andrej Marolt so kot poklicni gasilci<br />
<strong>za</strong>posleni v gasilski brigadi Ljubljana, zdaj pa so na šestmesečni<br />
misiji v Afganistanu. Tam na letališču v Kabulu še s štirimi slovenskimi<br />
gasilci opravljajo delo letaliških gasilcev skupaj s 40 gasilci<br />
iz različnih držav, 20 od teh pa je domačinov. Med poletnim dopustom<br />
smo se z njimi pogovarjali o delu, ki ga opravljajo v Afganistanu,<br />
kjer bodo ostali do 25. avgusta. Dejali so, da je <strong>za</strong>nimivo in<br />
drugačno kot v gasilski brigadi, pridobili pa so si tudi dragocene<br />
izkušnje, ki jim bodo pomagale pri nadaljnji gasilski karieri.<br />
MOTB, ki so <strong>za</strong> nas pripravili urjenje<br />
streljanja s pištolo v Afganistanu in od<br />
katerih smo se veliko naučili,« je dejal<br />
Andrej Marolt. Licenco <strong>za</strong> letališkega<br />
gasilca, ki je nujna <strong>za</strong> delo na letališču,<br />
so pridobili na Brniku, dodatno pa<br />
so se usposabljali še v ameriški bazi v<br />
Avianu v Italiji. Pridobitev licence <strong>za</strong> letališkega<br />
gasilca obsega poznavanje<br />
tipov letal in prometnega režima, reševanje,<br />
razumevanje komuniciranja<br />
med letališkim stolpom, letališčem in preostalimi udeleženci ter druga pravila.<br />
Z letališkimi gasilci na Brniku so opravili tudi vaje gašenja, v Avianu pa so jim<br />
njihovi gasilci poka<strong>za</strong>li na primer nevarnosti pri bojnih letalih. »Tako smo bolje<br />
vedeli, kaj nas čaka na kabulskem letališču, saj na Brniku ne pristajajo letala s<br />
tako oborožitvijo. Na tem tridnevnem usposabljanju smo veliko pridobili. Dali<br />
so nam tudi zgoščenko, na kateri lahko najdemo podatke <strong>za</strong> vsako vojaško<br />
letalo, kje so na primer nevarna območja, kje lahko hitro <strong>za</strong>gori in podobno,«<br />
je pojasnil Andrej Marolt.<br />
Aleš Finžgar Andrej Marolt Tomaž Ažbe<br />
Zadovoljni z opremo<br />
Ko so se pripravljali <strong>za</strong> odhod, so sestavili seznam, kaj bi potrebovali, Uprava<br />
RS <strong>za</strong> <strong>za</strong>ščito in reševanje pa jim je vse priskrbela. »S seboj smo vzeli dihalne<br />
aparate, kompresor <strong>za</strong> polnjenje dihalnih aparatov, kompletno <strong>za</strong>ščitno obleko,<br />
<strong>za</strong>ščitno obleko <strong>za</strong> nevarne snovi, obleko <strong>za</strong> <strong>za</strong>ščito pred visoko temperaturo,<br />
tako imenovano mizo <strong>za</strong> testiranje aparatov, testno mizo <strong>za</strong> maske in<br />
drugo. Opreme imamo kar veliko, vendar vso uporabljamo. Ni kosa opreme, ki<br />
bi ležal v kotu. Uprava RS <strong>za</strong> <strong>za</strong>ščito in reševanje je poskrbela <strong>za</strong> to, da imamo<br />
vse, kar potrebujemo. S seboj nismo vzeli na primer gasilskih vozil, čeprav<br />
smo takrat, ko smo zbirali informacije, bili pripravljeni tudi na to. Prva generacija,<br />
ki je končala delo na misiji, nam je bolj težko pomagala z informacijami,<br />
14 S LOV E N S K A VO J S K A
saj so bile zveze slabe. Nekaj skopih informacij<br />
smo dobili prek interneta. Ko smo prišli v Afganistan,<br />
smo videli, kaj bi še potrebovali. Na splošno<br />
smo dobro opremljeni, kakšne malenkosti pa bi<br />
še potrebovali, kot na primer dodatni zmogljiv prenosni<br />
računalnik. Za sedem gasilcev imamo le en<br />
računalnik, kar je premalo, poleg tega ga je treba<br />
priklopiti z žico, potrebovali pa bi brezžično internetno<br />
pove<strong>za</strong>vo. Telefon je zelo drag, <strong>za</strong> gasilce<br />
in veterinarja ni brezplačen, <strong>za</strong> izvidnike pa. To bi<br />
morali poenotiti,« je dejal Tomaž Ažbe.<br />
24-urne izmene<br />
»Ko smo prišli v Afganistan, smo takoj občutili, da<br />
je tu drugačen svet. To je zelo težko opisati, saj<br />
je vsak, ki pride tja, presenečen. Ne glede na to,<br />
da ti drugi povedo, kakšne so razmere, in da vidiš<br />
fotografije, je realnost drugačna in vsak jo doživi<br />
po svoje. Resnično stanje je slabše, ko je videti na<br />
fotografijah. Kanali<strong>za</strong>cija in vodovod nista urejena,<br />
hiše so večinoma iz blata, redke imajo strehe,<br />
elektriko imajo le nekatere premožnejše hiše dve<br />
uri na dan. Afganistanci imajo svoje navade in<br />
način življenja, ki je drugačen od našega. Dolgo<br />
so živeli v izolaciji, predvsem verski, in talibanski<br />
način razmišljanja je še vedno opazen, vendar so<br />
ljudje kljub revščini <strong>za</strong>dovoljni. Precej časa bo še<br />
trajalo, da se bodo razmere izboljšale,« je opisal<br />
občutke o deželi, v kateri delajo, Aleš Finžgar.<br />
V gasilski brigadi Ljubljana imajo gasilci največ<br />
dela s tehničnim reševanjem. Tako posredujejo v<br />
požarih, prometnih in ekoloških nesrečah itn. Na letališču<br />
v Kabulu gasilci opravljajo delo letališkega<br />
gasilca in preventivne naloge ter urijo domačine v<br />
gasilstvu. Veliko imajo tudi vaj, saj so pri vsakem<br />
letalu nekoliko drugačni postopki reševanja. 40<br />
gasilcev iz različnih držav skrbi tudi <strong>za</strong> kamp Kaia,<br />
torej Kabul International Airport, in opravlja vso požarno<br />
preventivo. Za brezhibnost opreme skrbijo z<br />
rednim vzdrževanjem in opravljajo druge tehnične<br />
naloge, kot na primer čiščenje letališke steze ali<br />
pobiranje padal letal F-16. »Z 20 Afganistanci,<br />
ki delajo v kampu Kaia, imamo dobre odnose in<br />
jih učimo o gasilstvu. Z njimi ni nobenih težav in<br />
radi sprejemajo novo znanje,« je dejal Marolt. Delo<br />
poteka v 24-urnih izmenah, gasilci so razdeljeni v<br />
dve skupini, v vsaki pa dela deset Evropejcev in<br />
prav toliko Afganistancev. Od februarja do julija<br />
so bili gasilci iz šestih evropskih držav, in sicer<br />
iz Švedske, Norveške, Islandije, Finske, Danske<br />
in Slovenije. Po juliju so ostali Slovenci, Norvežani,<br />
Danci in Finci. Šest slovenskih gasilcev dela v<br />
izmeni s Finci, en slovenski gasilec pa skrbi <strong>za</strong><br />
preventivo na letališču. Tomaž Ažbe je namestnik<br />
vodje izmene, kar je veliko priznanje <strong>za</strong> slovenske<br />
gasilce, vodja izmene je Finec. Sporazumevajo<br />
se v angleščini in ker so pred odhodom opravili<br />
intenzivni tečaj angleščine na Ajševici, dobro komunicirajo<br />
v tujem jeziku. »Bilo bi veliko težav, če<br />
ne bi razumeli, kaj nam sporočajo iz stolpa. Lahko<br />
bi na primer povedali, da bo pristalo letalo, mi pa<br />
bi se vozili po stezi. Tako bi prišlo do nesreče,« je<br />
dejal Finžgar. Ves čas so v pripravljenosti, letališče<br />
je odprto od zore do mraka. Ponoči letala ne letijo<br />
več, čeprav so nekaj časa poskusno vzletala in<br />
pristajala tudi ponoči. Vsak dan prileti oziroma<br />
odleti do 150 letal, lahko pa tudi več kot 200.<br />
Večinoma priletijo velika letala, ki oskrbujejo Isaf.<br />
Veliko jih vozi nevaren tovor, <strong>za</strong>to je navzočnost<br />
gasilcev nujna že iz preventivnih razlogov. »Prednost<br />
je skrb <strong>za</strong> delo na letališču, <strong>za</strong>to moramo<br />
biti ob morebitnih težavah z letali v dveh minutah<br />
na kateremkoli delu letališča. Večja nesreča se je<br />
zgodila konec aprila, ko je letalo antonov-12 pristalo<br />
na letališki stezi, vendar je <strong>za</strong>peljalo z nje in<br />
se vžgalo. V kontrolnem stolpu so že med pristajanjem<br />
opazili težave, <strong>za</strong>to smo bili pripravljeni in 40<br />
sekund po tem, ko je bilo letalo na tleh, smo <strong>za</strong>čeli<br />
gasiti. Šestčlanska posadka ni bila poškodovana,<br />
tovor pa je zgorel. Uspelo nam je obvarovati veliki<br />
letali z vso posadko in tovorom, ki sta bila v bližini.<br />
Letalo antonov je imelo gorivo v krilih in če bi to <strong>za</strong>gorelo,<br />
bi nastale velike težave,« je povedal Ažbe.<br />
Hitre intervencije so najpomembnejše, so dodali<br />
sogovorniki, <strong>za</strong> uspešno opravljeno delo pa jih<br />
je pohvalil tudi vodja letališča. »Mislim, da smo<br />
dobro usposobljeni <strong>za</strong> svoje naloge, ker delamo<br />
v poklicnih enotah in imamo veliko prakse, kar<br />
pripomore k učinkovitemu ter uspešnemu delu.<br />
Svojo prakso in poznavanje dela gasilca smo dopolnili<br />
z letališkim delom,« je dodal Ažbe.<br />
Prosti čas <strong>za</strong> pranje perila<br />
Delo je naporno, <strong>za</strong>to dan, ko so prosti, mine,<br />
kot bi mignil, so se vsi strinjali. V prostem času<br />
se rekreirajo, gredo na fitnes, igrajo odbojko,<br />
pospravijo, operejo perilo, se pogovarjajo z<br />
domačimi ali deskajo po medmrežju. Glavni<br />
kuharji v restavraciji so Nepalci. Surovine <strong>za</strong><br />
obroke dobivajo iz EU, zdaj pa so postali že nekoliko<br />
enolični, so potarnali sogovorniki. V kampu<br />
si lahko izposodijo avto, večkrat pa so tudi obiskali<br />
veterinarja, ki nista imela možnosti, da bi šla<br />
iz kampa Warehouse. »Ves čas smo dosegljivi<br />
po prenosnem telefonu. Če nas potrebujejo, nas<br />
z gasilske postaje pokličejo. Tudi ko gremo ven,<br />
povemo, da gremo, in v<strong>za</strong>memo s seboj prenosni<br />
telefon. Povemo približno uro odhoda in vrnitve,<br />
ne pa vseh podatkov <strong>za</strong>radi varnostnih razlogov,<br />
ugrabitve na primer,« je pojasnil Ažbe. Tudi vojake<br />
SV so obiskali, vendar se do njih vozi eno uro. »Želeli<br />
smo videti vsaj delček dežele, ne moreš pa se<br />
kar voziti okrog. Razmere še vedno niso varne,« je<br />
dodal Marolt. Preden so se <strong>za</strong> mesec dni vrnili v<br />
Afganistan, so še dejali, da zdaj vedo, kaj jih čaka,<br />
<strong>za</strong>to niso negotovi. »Vsakemu, ki je pripravljen na<br />
tako misijo in ki ima dovolj gasilskih izkušenj, priporočam<br />
delo na misiji,« je končal Ažbe.<br />
Valerija Šket Jarm<br />
Foto: osebni arhiv gasilcev na misiji<br />
M i ro v n e o p e ra c i j e<br />
Gasilec na dolžnosti radiooperaterja v gasilskem stolpu<br />
Tomaž Ažbe, Aleš Finžgar and Andrej Marolt<br />
are professional firefighters, employed in the<br />
Ljubljana Fire Brigade. At present, they are<br />
on a six-month mission in Afghanistan. Together<br />
with four other Slovenian firefighters<br />
and 40 firefighters from other countries,<br />
20 of them locals, they are carrying out the<br />
duties of airport firefighters at the airport in<br />
Kabul. During their summer holidays we talked<br />
to them about their work in Afghanistan<br />
which is going to end on 25th August. They<br />
told us that their tasks were interesting and<br />
rather different from those at home. They<br />
have also acquired valuable experience to<br />
help them in their future firefighting career.<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 15
I z v o j a š ke g a ž i v l j e n j a<br />
Najboljši belgijski kadeti na<br />
usposabljanju v Sloveniji<br />
Šola <strong>za</strong> častnike je od 18. do 29. julija peto leto <strong>za</strong>pored gostila<br />
belgijske kadete, ki so se v Sloveniji urili predvsem v gorništvu. Ob<br />
pomoči inštruktorjev Gorske šole je 15 belgijskih kadetov skupaj<br />
z 11 kandidati Šole <strong>za</strong> častnike na širšem območju Pokljuke,<br />
Jelovice, Bohinjske Bele, Kamniško-Savinjskih in Julijskih Alp spoznavalo<br />
tehniko in taktiko bojevanja v gorskem svetu, jamarstvo<br />
in premagovanje vodnih ovir. Poleg izmenjave izkušenj in krepitve<br />
odnosov med vojskama je takšno sodelovanje namenjeno tudi<br />
spoznavanju kulture, navad in ljudi, saj je bilo namreč hkrati v<br />
Belgiji na usposabljanju 15 kandidatov Šole <strong>za</strong> častnike.<br />
Več belgijskih turistov v Sloveniji<br />
Izmenjava belgijskih kadetov Kraljeve vojaške akademije<br />
in kandidatov Šole <strong>za</strong> častnike poteka na podlagi letnega<br />
načrta o dvostranskem sodelovanju med belgijskimi in<br />
slovenskimi oboroženimi silami že peto leto. »Vsebine<br />
programa v Sloveniji so predvsem iz letnega<br />
gorništva, hkrati pa belgijskim kadetom<br />
predstavimo Slovensko vojsko, opremo in<br />
oborožitev. Program vsako leto sestavimo<br />
na podlagi izvidovanja, saj se dogovorimo, kaj bomo delali in kje bodo te<br />
vsebine potekale. Letos smo program nekoliko spremenili, tako da je več poudarka<br />
na ple<strong>za</strong>nju, uvedli pa smo soteskanje v dolini Soče, kar je <strong>za</strong>nimivo<br />
tudi <strong>za</strong> kandidate Šole <strong>za</strong> častnike. Poleg tega se bomo odpravili v Julijske<br />
Alpe, in sicer čez Komno do Sedmerih jezer, <strong>za</strong> konec pa tudi na Triglav. Konci<br />
tedna so bolj turistični, saj jim poleg gorskega sveta predstavimo še druge<br />
dele Slovenije, kot na primer Ljubljano, Postojnsko jamo in druge turistične<br />
znamenitosti. Zanimivo je, da se obisk Belgijcev v Sloveniji, predvsem na Bledu<br />
in v Bohinju povečuje, saj belgijski kadeti priporočajo obisk Slovenije,« je<br />
dejal vodja usposabljanja nadporočnik Marjan Zupančič. Kandidati Šole <strong>za</strong><br />
častnike v Belgiji obravnavajo vsebine, ki so v Sloveniji teže izvedljive. Tako se<br />
na primer urijo v preživetju v naravi, kot poteka v belgijski vojski, in v bojnem<br />
plavanju. Prav tako se tam usposabljajo tudi njihovi kadeti, tako da so v Belgiji<br />
mešane skupine. »Kandidati Šole <strong>za</strong> častnike so se sami odločili, kdo gre<br />
v Belgijo oziroma kdo ostane v Sloveniji glede na to, kateri program je bil <strong>za</strong><br />
koga bolj <strong>za</strong>nimiv,« je dejal nadporočnik Zupančič. Dodal je, da so taka usposabljanja<br />
koristna <strong>za</strong> vse, saj delo z mešanimi enotami v tujini postaja ustaljeno,<br />
poleg tega belgijski kadeti in slovenski kandidati postanejo bolj samo<strong>za</strong>vestni<br />
pri sporazumevanju v angleškem jeziku, pridobijo nova poznanstva<br />
itn. Vodja belgijskih kadetov nadporočnik Christoph Mouzelard je pojasnil,<br />
da so ti kadeti v četrtem letniku akademije, kar je <strong>za</strong> večino <strong>za</strong>dnji letnik, <strong>za</strong>to<br />
je to <strong>za</strong>dnje terensko usposabljanje, lahko pa so izbrali med Slovenijo, Irsko<br />
in Belgijo. »Večinoma si kadeti želijo na usposabljanje v tujino, torej v Irsko ali<br />
Slovenijo. Za vse skupaj je na voljo le 40 mest, <strong>za</strong>to gredo na usposabljanje v<br />
tujino najboljši. Menim, da je pomembno, da gredo že študentje na tako prakso<br />
v tujino, kjer spoznajo vojske držav Nata in tudi druge kulture, saj moramo<br />
v okviru Nata sodelovati drug z drugim. Program je dobro pripravljen, pa tudi<br />
inštruktorji Gorske šole so zelo usposobljeni, tako da bodo belgijski kadeti na<br />
tem usposabljanju veliko pridobili.«<br />
16 S LOV E N S K A VO J S K A<br />
Postopno spoznavajo gorništvo<br />
Na usposabljanju so ves čas navzoči štirje inštruktorji Gorske šole, ki kandidate<br />
in kadete spremljajo na pohodih, poučujejo o opremi, ple<strong>za</strong>nju in<br />
hoji v hribovitem ter skalnem svetu. Letos je skupina manjša kot običajno,<br />
<strong>za</strong>to je delo lažje, je pojasnil štabni vodnik Tomaž Perše, inštruktor v Gorski<br />
šoli. Tako namreč laže nadzirajo vsakega posameznika, kaj dela in kako<br />
napreduje v gorništvu. V Gorski šoli imajo veliko izkušenj z usposabljanjem<br />
pripadnikov tujih oboroženih sil, <strong>za</strong>to se sporazumevajo brez težav. »Znanje<br />
gorništva je različno, saj nekateri belgijski kadeti kar obvladajo alpinistične<br />
in jamarske tehnike. Kondicijsko so dobro pripravljeni, nekateri pa imajo<br />
slabše tehnično znanje, tako da se opazi, da niso navajeni hoje po skalnem<br />
terenu. Začeli so z osnovani, torej z <strong>za</strong>vezovanjem vozlov, potem so ple<strong>za</strong>li s<br />
pomočjo vrvne ograje, se vzpenjali s pomočjo prižeme, premagovali reko ali<br />
sotesko s pomočjo samo<strong>za</strong>teznega napenjalnega sistema in tako naprej.«<br />
Med usposabljanjem so se odpravili na enodnevno turo od Savice v Bohinju<br />
čez Komarčo do Sedmerih jezer in na<strong>za</strong>j čez Komno. Zahtevnejša pot je bila<br />
na Vršiču in čez Mojstrovko, kjer so se razdelili v dve skupini, glede na težavnost<br />
ture. Za konec je sledil še pohod na Triglav.<br />
Nadaljevanje na strani 21.
S LOV E N S K A VO J S K A 17
18 S LOV E N S K A VO J S K A
S LOV E N S K A VO J S K A 19
2 0 S LOV E N S K A VO J S K A
Nadaljevanje s strani 16.<br />
Na 600 metrih - na najvišjem<br />
belgijskem hribu<br />
Prvi dve leti se kadeti ne usposabljajo v tujini, potem<br />
pa gredo v tretjem in četrtem letniku v Benin, Francijo,<br />
Maroko, Irsko ali Slovenijo. V vseh teh državah<br />
se urijo v posebnih vsebinah, tako na primer v Maroku<br />
<strong>za</strong> delovanje v puščavskem okolju, v Beninu v<br />
džungli, v Sloveniji v gorskem svetu in na Irskem v<br />
navtiki. Poročnik Rodolphe Cardon de Lichtbuer je<br />
pojasnil, da se je <strong>za</strong> Slovenijo odločil, ker »je bil program<br />
<strong>za</strong>nimiv, poleg tega sem slišal, da je dežela<br />
zelo lepa, o čemer sem se tudi prepričal. Večinoma<br />
se urimo v alpinizmu, tako da je to <strong>za</strong>me verjetno<br />
enkratna priložnost, da preizkusim te tehnike, saj<br />
lahko pri nas ple<strong>za</strong>mo le na umetnih stenah«.<br />
Poročnik Lamine el Karous prihaja iz Tunizije in<br />
se bo po končanem šolanju vrnil v svojo državo<br />
in delal <strong>za</strong> tunizijske oborožene sile. »Vsako leto je<br />
<strong>za</strong> tunizijske kadete nekaj prostih mest v evropskih<br />
državah in zelo sem <strong>za</strong>dovoljen, da študiram v<br />
Belgiji. Vesel sem, da sem tu, saj se s slovenskimi<br />
kadeti dobro razumemo in tudi program je <strong>za</strong>nimiv.<br />
V Belgiji smo sicer že ple<strong>za</strong>li, vendar tukaj poteka<br />
razširjen in poglobljen tečaj, poleg tega smo obiskali<br />
še jame. Hrana je dobra, zelo mi je všeč tudi<br />
Bled.« Poročnica Jessica Vandendriessche je<br />
dejala, da se na Irskem urijo več v navtičnih vsebinah,<br />
na primer v bojnem plavanju, potapljanju<br />
itn. »Ple<strong>za</strong>nje je bolj <strong>za</strong>htevno, vendar mi je všeč.<br />
Nadporočnik<br />
Marjan Zupančič<br />
Štabni vodnik<br />
Tomaž Perše<br />
Šolanje bom končala novembra z <strong>za</strong>ključno nalogo,<br />
<strong>za</strong>poslila pa sem bom v administraciji letalskih<br />
sil. To delo bo bolj umirjeno, <strong>za</strong>to sem <strong>za</strong>dovoljna,<br />
da sem zdaj na takem dinamičnem usposabljanju.<br />
Ko končamo akademijo, moramo sedem let delati<br />
v vojski, kar si večina tudi želi, nekaj pa jih potem<br />
vseeno dela na civilnem področju.« Desetnica<br />
Mojca Ivanc je končala študij <strong>obrambo</strong>slovja, od<br />
februarja pa je na Šoli <strong>za</strong> častnike. »Tako sodelovanje<br />
je zelo koristno, saj izmenjamo izkušnje in<br />
pridobimo nova poznanstva. Odločila sem se, da<br />
se bom udeležila programa v Sloveniji, ker sem<br />
iz Štajerske in ne poznam najbolje ple<strong>za</strong>nja ter<br />
alpinističnih vsebin. Poleg tega so inštruktorji zelo<br />
dobri. Glede na to, da v Belgiji nimajo visokih gora,<br />
sem presenečena, da imajo belgijski kadeti kar<br />
veliko tehničnega znanja, pa tudi kondicije jim ne<br />
manjka.« Vodnik Gorazd Sagadin se je prav tako<br />
odločil, da se udeleži usposabljanja iz alpinističnih<br />
vsebin. »Inštruktorji nam zelo pomagajo, tako da<br />
znanje pridobivamo postopoma. Najprej smo dobili<br />
opremo in smo se naučili, kako si jo nadeneš,<br />
potem smo delali vozle in se sčasoma vzpeli na<br />
steno. Veselim se pohodov v hribe, še posebno na<br />
Triglav. Zanimivo je bilo, ko smo imeli orientacijski<br />
tek in smo se povzpeli na 600 metrov. Takrat so<br />
Belgijci rekli, da so zdaj na taki višini, kot če bi bili<br />
na najvišjem hribu v Belgiji.«<br />
Valerija Šket Jarm<br />
Foto: Bruno Toič<br />
Poročnik Rodolphe<br />
Cardon de Lichtbuer<br />
Poročnik<br />
Lamine el Karous<br />
Kandidati Šole <strong>za</strong><br />
častnike že petič v Belgiji<br />
Od 18. do 29. julija, ko so se v Sloveniji<br />
usposabljali kadeti belgijske Kraljeve<br />
vojaške akademije iz Bruslja, je 15 kandidatov<br />
Šole <strong>za</strong> častnike SV pridobivalo<br />
znanje v Leopoldsburgu in Marche-les-<br />
Damesu v Belgiji.<br />
Kandidati ŠČ so na vojaškem vadišču v<br />
Leopoldsburgu preizkusili avtomatsko puško<br />
FNC in pištolo GP ter se usposabljali v<br />
premikanju vojaka na strelišču med opravljanjem<br />
naloge, in sicer v tako imenovanem<br />
ratten pasu. Premikanje je del nove tehnike<br />
bojnega streljanja, ki so jo v belgijski vojski<br />
uvedli leta 2003. Inštruktorji letalskih sil so<br />
predstavili postopke preživetja v naravi. V<br />
Marche-les-Damesu so pripadniki centra<br />
<strong>za</strong> usposabljanje Para-commando izvedli<br />
gorniško usposabljanje, osvojeno znanje pa<br />
so nato preverili v kampu Beverlo v Leopoldsburgu.<br />
Po besedah poročnika Saenena so<br />
se kandidati ŠČ SV v Belgiji odlično izka<strong>za</strong>li,<br />
in sicer tudi na <strong>za</strong>ključni celodnevni taktični<br />
vaji, ki je vključevala premik na nasprotnikovo<br />
ozemlje, izvidovanje, <strong>za</strong>sedo, postavitev patruljne<br />
baze in vrnitev na izhodiščno ozemlje.<br />
Kandidati ŠČ SV so si na povabilo brigadirja<br />
Antona Turka ogledali Shape v Monsu.<br />
I z v o j a š ke g a ž i v l j e n j a<br />
Poročnica Jessica<br />
Vandendriessche<br />
Desetnica<br />
Mojca Ivanc<br />
Vodnik<br />
Gorazd Sagadin<br />
From 18th to 29th June, 18 cadets attending the fourth year of the Belgian<br />
Royal Military Academy were visiting Slovenia. Belgian cadets were<br />
staying at Bohinjska Bela barracks. Together with 11 students of the SAF<br />
Commissioned Officers School, under the expert supervision of SAF Mountaineering<br />
School instructors, the cadets were acquiring the skills needed<br />
for mountaineering, caving, mountain combat tactics and overcoming of<br />
water obstacles. Their visit in Slovenia was also a good oportunity to see<br />
the natural and cultural sights, learn about the people and their lifestyle<br />
as well as exchange experience and strengthen the relations between the<br />
two armed forces. At the same time, 12 candidates of the SAF Commissioned<br />
Officers School conducted their training in Belgium.<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 21
I z v o j a š ke g a ž i v l j e n j a<br />
Z Avtošolo SV do vozniškega izpita<br />
V sredo, 27. julija, je usposabljanje <strong>za</strong><br />
VED 12707 voznik vojaških vozil kategorije<br />
C uspešno končala druga skupina<br />
desetih kandidatov iz transportne<br />
čete (TRAČ) 670. poveljniško-logističnega<br />
bataljona SV (670. POVLOGB).<br />
Kandidati, ki niso imeli vozniškega izpita<br />
kategorije C, so morali prej končati<br />
usposabljanje v Avtošoli SV v Slovenski<br />
Bistrici. Med pettedenskim specialističnim<br />
usposabljanjem največ pozornosti<br />
namenijo poznavanju civilnih in<br />
vojaških cestnoprometnih predpisov,<br />
vzdrževanju vozil ter praktični vožnji v<br />
različnih terenskih in vremenskih razmerah,<br />
nadaljnje znanje in izkušnje pa<br />
bodo pridobili med praktičnim delom<br />
na različnih tipih vojaških vozil in njihovih<br />
sistemih v enotah SV.<br />
Avtošolo SV ustanovili <strong>za</strong>radi<br />
zmanjšanja stroškov in večjih potreb po<br />
voznikih<br />
Projekt avtošole SV se je <strong>za</strong>čel leta 2004, saj so<br />
se v SV zelo povečale potrebe po vojaških voznikih,<br />
obenem pa so tako želeli zmanjšati stroške<br />
usposabljanja voznikov SV v civilnih avtošolah<br />
predvsem <strong>za</strong> izpit kategorije C. V ta namen je<br />
bila oblikovana delovna skupina avtošole SV, ki<br />
je <strong>za</strong>čela delovati konec leta 2004, njena naloga<br />
pa je bila <strong>za</strong>gotoviti pogoje <strong>za</strong> <strong>za</strong>četek delovanja<br />
in registracijo prve Avtošole SV. Po ogledu prostorov<br />
in pogojev <strong>za</strong> delo je <strong>Ministrstvo</strong> <strong>za</strong> šolstvo in<br />
šport Avtošoli SV izdalo odločbo o vpisu v register<br />
avtošol <strong>za</strong> usposabljanje kandidatov <strong>za</strong> vožnjo<br />
motornih vozil kategorije C in E. »Januarja smo<br />
<strong>za</strong>čeli skupinsko usposabljanje in priprave članov<br />
delovne skupine Avtošole SV <strong>za</strong> poučevanje<br />
teoretičnega in praktičnega dela <strong>za</strong> vozniški izpit<br />
kategorije C. Odločili smo se, da bomo v <strong>za</strong>četku<br />
največ pozornosti namenili usposabljanju voznikov<br />
<strong>za</strong> pridobitev kategorije C, saj je bila potreba<br />
SV po takšnem kadru največja. Pri tem najbolj izstopa<br />
Slovenska Bistrica, kjer je nastanjena transportna<br />
četa, ki jo v SV prednostno opremljamo in<br />
popolnjujemo z novimi poklicnimi pripadniki,« je<br />
pojasnil vodja Avtošole SV višji vojaški uslužbenec<br />
<strong>XIII</strong>. razreda Cvetko Perc. Inštruktorji vožnje<br />
v Avtošoli SV so izkušnje in znanje dopolnjevali v<br />
avtošolah na območju izpitnega centra Maribor.<br />
Aprila so <strong>za</strong>čeli teoretični del usposabljanja <strong>za</strong><br />
prvo skupino kandidatov skladno s predpisi.<br />
»Kandidati, ki nimajo vozniškega izpita kategorije<br />
C, morajo najprej končati teoretično in praktično<br />
usposabljanje v Avtošoli SV, nato pa pred komisijo<br />
izpitnega centra Maribor opraviti teoretični in<br />
praktični del vozniškega izpita, ki je priznan tudi<br />
v nevojaškem okolju,« je dejal namestnik vodje<br />
Avtošole SV poročnik Boris Škodnik. Poudaril je,<br />
da usposabljanje v Avtošoli SV poteka skladno s<br />
predpisanim Zakonom o varnosti cestnega prometa.<br />
»Kandidat, ki pride v Avtošolo SV, podobno<br />
Višji vojaški uslužbenec<br />
<strong>XIII</strong>. razreda Cvetko Perc<br />
Poročnik<br />
Boris Škodnik<br />
Stotnik<br />
Dušan Žnidaršič<br />
Poddesetnik<br />
Danijel Žuran<br />
Vojak<br />
Peter Simon Knezovič<br />
2 2 S LOV E N S K A VO J S K A
Kandidati <strong>za</strong> voznike morajo poka<strong>za</strong>ti tudi znanje iz osnov<br />
vzdrževanja motornih vozil.<br />
kot v civilni avtošoli najprej opravi zdravniški pregled <strong>za</strong> ustrezno kategorijo,<br />
nato pa <strong>za</strong>čne 40-urne teoretične priprave o cestnoprometnih predpisih. Po<br />
predavanjih opravi društveni preizkus, nato pa preverjanje iz poznavanja<br />
cestnoprometnih predpisov pred komisijo izpitnega centra Maribor. Teoretični<br />
del usposabljanja dopolnimo s praktično vožnjo na dveh vozilih iveco,<br />
ki sta prirejeni <strong>za</strong> potrebe avtošole. Vozilo ima dodatna ogledala in ustrezne<br />
oznake z napisom Avtošola SV ter v kabini pomožne komande <strong>za</strong> inštruktorja<br />
vožnje. Ob koncu praktičnega dela preverimo usposobljenost voznika in<br />
ga na podlagi ocene napotimo na preverjanje pred komisijo izpitnega centra<br />
Maribor. Če ga uspešno opravi, dobi izpit kategorije C,« je dopolnil poročnik<br />
Škodnik. Usposabljanje v Avtošoli SV so do zdaj opravile tri skupine, v katerih<br />
je bilo 43 kandidatov, od teh jih je izpit že pridobilo 24. »Septembra načrtujemo<br />
usposabljanje <strong>za</strong> četrto skupino, s katero naj bi popolnili vsa delovna<br />
mesta v 670. POVLOGB. Potem bomo usposabljali kandidate <strong>za</strong> vojaške voznike<br />
iz drugih enot SV,« je povedal višji vojaški uslužbenec <strong>XIII</strong>. razreda Perc.<br />
Dodal je, da pričakujejo, da bodo prihodnje leto dobili dodatna vozila in prikolici,<br />
s čimer bi lahko usposabljali tudi kandidate <strong>za</strong> voznike kategorije E.<br />
o prometnih standardih in vzdrževanju motornih vozil. Po uspešnem pisnem<br />
preverjanju kandidati <strong>za</strong>čnejo voziti vojaška motorna vozila v cestnem prometu<br />
in po terenu na območju poligonov Črešnjevec, Vrhloga in Apače na vozilih<br />
iveco eurocargo, mercedes 270 CDI, puch 230 GE, mercedes unimog in TAM<br />
150 T-11 in TAM 110 T-7. Tu kandidati spoznajo pravilno uporabo vseh sistemov<br />
vozila med vožnjo, terenska vožnja pa prav tako vključuje tudi taktične<br />
postopke pri vožnji ponoči z bojnimi lučmi, tehnike obrambe kolone, vožnjo po<br />
brezpotjih in podobno. »Vsak kandidat mora <strong>za</strong> pridobitev VED 12707 opraviti<br />
15 ur praktične vožnje, <strong>za</strong> pridobitev dovoljenja <strong>za</strong> vožnjo določenega tipa<br />
vojaškega motornega vozila pa deset ur vožnje,« je pojasnil poveljnik učne<br />
skupine promet stotnik Dušan Žnidaršič iz CU Vipava. Po opravljeni vožnji<br />
kandidati opravijo še <strong>za</strong>dnjo izpitno vožnjo, s katero dokazujejo obvladovanje<br />
vožnje v cestnem prometu kot tudi terenske vožnje. V učni skupini promet so<br />
doslej v dveh generacijah usposobili že 25 kandidatov, večinoma iz transportne<br />
čete, v prvi pa je bilo tudi pet pripadnikov iz 10. MOTB.<br />
Več poudarka na praktični vožnji<br />
Poddesetnik Danijel Žuran, ki se je v SV <strong>za</strong>poslil pred štirimi leti, je povedal:<br />
»V TRAČ sem bil razporejen iz 10. MOTB. Ob prihodu sem v Avtošoli SV najprej<br />
opravil vozniški izpit <strong>za</strong> kategorijo C. Pričakoval sem večji poudarek na<br />
praktičnem delu z vozili in na praktični vožnji na terenu in ponoči z bojnimi<br />
lučmi, teoretični del pa je dovolj obsežen.« Vojak Peter Simon Knezovič je<br />
pojasnil, da je bil v TRAČ na svojo željo premeščen iz poveljniško-logistične<br />
čete 74. OKMB, saj ga delo voznika <strong>za</strong>nima, ker je deset let delal kot poklicni<br />
voznik v mednarodni špediciji. »Za <strong>za</strong>poslitev v SV sem se odločil, saj me<br />
mednarodni prevozi niso več <strong>za</strong>nimali, poleg tega pa sem želel več časa preživeti<br />
z družino, saj imam majhno hčerko. Čeprav imam kot poklicni voznik<br />
v civilnem okolju veliko izkušenj, je bilo specialistično usposabljanje <strong>za</strong>me<br />
zelo koristno, saj sem dopolnil znanje in spretnosti v terenski vožnji, s katero<br />
nisem imel veliko izkušenj.«<br />
Marko Pišlar<br />
Foto: Bruno Toič<br />
Usposabljanje kandidatov <strong>za</strong> vožnjo v težjih terenskih razmerah<br />
I z v o j a š ke g a ž i v l j e n j a<br />
S specialističnim usposabljanjem do dodatnega vojaškega<br />
vozniškega znanja<br />
Ko kandidat pridobi vozniški izpit kategorije C, se napoti v učno skupino promet,<br />
ki deluje od aprila v Vojašnici Slovenska Bistrica pod poveljstvom Centra<br />
<strong>za</strong> usposabljanje SV in v kateri se kandidati usposobijo <strong>za</strong> poklicne voznike<br />
oziroma vojaško evidenčno dolžnost 12707 voznik vojaških vozil kategorije<br />
C. Med pettedenskim specialističnim programom kandidati največ pozornosti<br />
namenijo poznavanju civilnih in vojaških predpisov o varnosti v cestnem prometu,<br />
načelom varne vožnje, taktiki premikov vojaških vozil, praktični vožnji z<br />
vojaškimi vozili in vzdrževanju motornih vozil. Kandidati morajo pred <strong>za</strong>četkom<br />
praktične vožnje na vojaških vozilih opraviti pisno preverjanje o cestnoprometnih<br />
predpisih, pravilniku o udeležbi vojaških vozil v cestnem prometu,<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 2 3
C i v i l n o - v o j a š ko s o d e l o v a n j e<br />
Uničen most po neurju v Kozjem<br />
Inženirci pove<strong>za</strong>li<br />
vaščane Ortnice s svetom<br />
Pri odpravljanju posledic neurja, ki se je razbesnelo v petek,<br />
22. julija, v občinah Podčetrtek in Kozje je sodelovalo deset pripadnikov<br />
14. inženirskega bataljona iz Novega mesta. Porušen<br />
most čez potok Buča pri vasi Ortnica so nadomestili s 15 metrov<br />
dolgim montažnim mostom compact 200. Postavitev mostu so<br />
končali v večernih urah v nedeljo, 24. julija. Kot je dejal namestnik<br />
poveljnika 14. inženirskega bataljona stotnik Marjan Povšič,<br />
so most prvič postavili tako hitro, saj običajno priprave potekajo<br />
dalj časa. »Hitrost je bila tokrat pomembna, saj smo krajanom<br />
Ortnice omogočili pove<strong>za</strong>vo s svetom in hkrati tudi poka<strong>za</strong>li, da<br />
smo dobro usposobljeni.«<br />
Montažni most so inženirci postavili v enem dnevu.<br />
Slovenska vojska ima pripravljene<br />
načrte <strong>za</strong> ukrepanje ob naravnih nesrečah.<br />
V te načrte je vključen tudi 14.<br />
inženirski bataljon, predvsem z mostovi<br />
compact in gradbeno mehani<strong>za</strong>cijo,<br />
v izjemnih primerih pa lahko postavijo<br />
tudi most eurobridge, in sicer ko sta<br />
pomembna reševanje življenj in preprečevanje<br />
nastanka večje škode.<br />
Mostove compact običajno postavijo<br />
<strong>za</strong> dalj časa, eurobridge pa v nekaj<br />
dneh nadomestijo z mostom compact.<br />
En komplet mostu compact 200<br />
imajo v vojašnici v Novem mestu, sicer<br />
pa ima Civilna <strong>za</strong>ščita več kompletov<br />
mostov v Rojah pri Ljubljani. Solastnik<br />
mostov je namreč Direkcija <strong>za</strong> ceste in<br />
jih uporablja kot <strong>za</strong>časne mostove ob<br />
rekonstrukciji oziroma podiranju starih,<br />
pripadniki inženirskega bataljona<br />
pa takrat nadzorujejo postavljanje.<br />
»V soboto, 23. julija, so nas obvestili o<br />
posledicah neurja v Kozjem in o tem,<br />
da je treba postaviti most. S poveljnikom<br />
mostnega voda sva odšla na<br />
kraj, kjer je bil prej most, in ugotovila,<br />
kakšen bi bil najprimernejši. V soboto<br />
smo poklicali ekipo, naslednji dan pa<br />
je deset pripadnikov <strong>za</strong>čelo nalagati<br />
15-metrski most v Novem mestu, ga<br />
prepeljalo v Kozje in ga tam tudi postavilo,«<br />
je pojasnil stotnik Povšič.<br />
Poveljnik mostnega voda poročnik<br />
Alojz Zupančič je povedal, da so<br />
se pripadniki inženirskega bataljona<br />
zbrali ob 6. uri v vojašnici<br />
v Novem mestu, kjer so nekaj ur<br />
nakladali dele mostu, prevoz pa je<br />
trajal uro in pol. Most so v Kozjem<br />
<strong>za</strong>čeli postavljati približno ob 12.<br />
uri, delo pa so končali zvečer. V<br />
vojašnico so se vrnili ob 24. uri.<br />
»Prvič smo neposredno sodelovali<br />
pri odpravljanju takih posledic.<br />
Običajno smo namreč delali v sklopu<br />
civilnih podjetij, in sicer tako, da<br />
smo bili nadzorniki pri postavljanju<br />
mostu. Tokrat smo bili organi<strong>za</strong>torji,<br />
izvajalci in nadzorniki, saj je<br />
bilo treba most čim hitreje postaviti.<br />
Tako smo doka<strong>za</strong>li, da smo dobro<br />
usposobljeni. Delo je bilo <strong>za</strong>htevno<br />
<strong>za</strong>radi omejenega prostora in razmočenih<br />
brežin. Predstavnikom<br />
lokalne oblasti smo tudi povedali, da<br />
morajo čim prej postaviti nov most,<br />
saj so brežine narejene iz nanosov<br />
in so <strong>za</strong>to šibke.« Veliko pripadnikov<br />
mostnega voda je bilo na dopustu,<br />
<strong>za</strong>to so v akciji sodelovali tudi pripadniki<br />
drugih vodov oziroma čet<br />
iz 14. inženirskega bataljona, in<br />
sicer štirje iz pionirskega voda, dva<br />
iz inženirske čete, dva iz mostne<br />
čete ter poveljnika. »Ko smo zjutraj<br />
prišli v vojašnico, samo v nekaj urah<br />
naložili most, ga ustrezno <strong>za</strong>varovali<br />
in odpeljali. Prevoz je bil običajen, saj<br />
to ni tovor večjih dimenzij. Čeprav so<br />
v tokratni akciji sodelovali pripadniki<br />
iz različnih enot 14. inženirskega bataljona,<br />
ki ne delajo z mostovi, smo<br />
vseeno uspešno opravili nalogo,« je<br />
dejal voznik poddesetnik Andrej Potrbin.<br />
Višji vodnik Dušan Valentinc<br />
je operater na mostu eurobridge<br />
in je povedal, da je bilo delo precej<br />
<strong>za</strong>htevno, saj imajo običajno dovolj<br />
časa <strong>za</strong> pripravo <strong>za</strong> postavitev mostu.<br />
»Gradbeno podjetje, ki prev<strong>za</strong>me<br />
posel, najprej utrdi brežine in pripravi vse drugo, mi pa smo pristojni, da delo<br />
poteka, kot je treba. V Kozjem smo vse delali sami. Dodatno smo morali zravnati<br />
teren, sicer pa most ni bil zelo dolg, saj smo vajeni postavljati tudi precej<br />
daljše mostove.« Inženircem so zelo pomagali predstavniki občine Kozje, ki<br />
so <strong>za</strong>gotovili gradbene stroje, brez katerih mostu ne bi mogli postaviti. Poddesetnik<br />
Matija Andrejaš dela v pionirski četi in je prvič pomagal pri sestavljanju<br />
mostu. »Čeprav se ne urim na mostovih, smo se z ekipo dobro ujeli.<br />
Zjutraj smo pomagali nalagati, potem pa sestavljati dele mostu. Manjše dele<br />
smo lahko sami nesli in jih nato privili k drugemu delu konstrukcije mostu. To<br />
je bila <strong>za</strong>me izkušnja več, čeprav mislim, da bom ostal v svoji četi. Vaščani<br />
so bili zelo <strong>za</strong>dovoljni in kar niso mogli verjeti, da smo se tako hitro odzvali in<br />
most postavili v enem dnevu.«<br />
Pripadniki 14. inženirskega bataljona so sicer sodelovali pri popravilu škode<br />
po vseh večjih neurjih ali plazovih. Več mostov je bilo postavljenih v Savinjski<br />
dolini, ena naj<strong>za</strong>htevnejših nalog pa je bila postavitev mostov v Logu pod<br />
Mangartom in na Predelu.<br />
Valerija Šket Jarm<br />
Foto: 14. inženirski bataljon<br />
2 4 S LOV E N S K A VO J S K A
Gasilci uspešni na olimpijadi<br />
Olimpijade se je skupaj z vodstvom udeležilo 163<br />
gasilcev, dosegli pa so tri prva in dve drugi mesti.<br />
Minister je čestital gasilcem in poudaril pomen<br />
gasilstva, ki ga v Sloveniji poznamo že <strong>13</strong>5 let,<br />
in vsem štirinajstim ekipam izročil priznanja ter<br />
priložnostna darila. »Tekmovanje, kot je bila olimpijada,<br />
je dobra priložnost, saj lahko primerjamo,<br />
kakšna sta naša usposobljenost in znanje. Vedno<br />
poudarjam, da brez usposobljenosti tudi dobra<br />
oprema ne pripomore k temu, da smo učinkoviti<br />
pri varstvu pred požari in pri drugih nalogah, ki<br />
jih opravljajo gasilci.« Na olimpijadi je sodelovalo<br />
deset članskih, dve ženski in dve mladinski tekmovalni<br />
enoti, pomerili pa so se z drugimi enotami iz<br />
31 držav. Vse slovenske enote so se uvrstile med<br />
tretjino najboljših. »Priprave na gasilsko olimpijado<br />
so se <strong>za</strong>čele takoj po olimpijadi v Kuopiu na<br />
Finskem, ki je bila pred štirimi leti, bolj intenzivno<br />
pa po državnem gasilskem tekmovanju v Kočevju<br />
in Celju. Z dobrimi pripravami smo presegli rezultate<br />
v Kuopiu. Menim, da je slovenska gasilska<br />
reprezentanca dostojno <strong>za</strong>stopala slovensko gasilstvo<br />
in promovirala Slovenijo,« je dejal poveljnik<br />
Gasilske zveze Slovenije Matjaž Klarič. Predsednik<br />
Gasilske zveze Slovenije Ernest Eöry se je ministru<br />
<strong>za</strong>hvalil <strong>za</strong> njegovo podporo.<br />
Adrijana Cividini, strokovna<br />
sodelavka na GZS <strong>za</strong><br />
organi<strong>za</strong>cijsko področje:<br />
Temelj <strong>za</strong> olimpijado je<br />
bilo državno tekmovanje<br />
in na podlagi rezultatov<br />
sta poveljstvo in predsedstvo<br />
zbrala določeno<br />
število enot, ki so izpolnjevale<br />
pogoje <strong>za</strong> izbirno tekmovanje, ki je bilo<br />
16. aprila v Slovenski Bistrici. Na olimpijadi se<br />
tekmuje v standardnih disciplinah, v katerih tekmujemo<br />
tudi na državnih tekmovanjih, to pa so <strong>za</strong><br />
mladino vaja z ovirami in štafetni tek, <strong>za</strong> člane in<br />
članice pa vaja z motorno brizgalno in štafetni tek<br />
Minister <strong>za</strong> <strong>obrambo</strong> Karl Erjavec je<br />
v četrtek, 28. julija, na Ministrstvu <strong>za</strong><br />
<strong>obrambo</strong> sprejel udeležence 14 slovenskih<br />
gasilskih enot, ki so od 17. do 24.<br />
julija uspešno sodelovale na gasilski<br />
olimpijadi v Varaždinu.<br />
z ovirami. S slovenskimi enotami smo zelo <strong>za</strong>dovoljni,<br />
saj so ponovile uspeh iz Kuopia. Naslednja<br />
olimpijada bo leta 2009 na Češkem, Slovenija pa<br />
je že načelno izbrana <strong>za</strong> mladinsko olimpijado, ki<br />
bo leta 2011. Tekmovanja so pomemben del strokovne<br />
vzgoje, hkrati pa se enote urijo, da dosežejo<br />
usposobljenost.<br />
David Krk, mentor mladinske<br />
desetine iz PGD<br />
Andraž: Gasilec sem že<br />
20 let, kot mentor pa sodelujem<br />
na drugi olimpijadi,<br />
tako da imam na tem<br />
področju veliko izkušenj.<br />
V Andražu imamo precej<br />
mladih članov in navada<br />
je, da se mladi glede na to, da nimajo veliko nosti <strong>za</strong> športne aktivnosti, vključujejo med gasilce.<br />
mož-<br />
Tako je v društvu 60 mladih, starih od 7 do 18 let, na<br />
olimpijadi pa jih je sodelovalo deset. Trenirati smo<br />
<strong>za</strong>čeli oktobra lani in smo se urili dva- do trikrat na<br />
teden, <strong>za</strong>dnji mesec pred olimpijado pa vsak dan.<br />
Dosegli smo četrto mesto. Glede na to, da smo<br />
na tekmovanju pred olimpijado v Avstriji zmagali,<br />
smo bili malo razočarani, vendar se <strong>za</strong>vedamo,<br />
da je bila konkurenca huda. Mladinci in mladinke<br />
opravljajo vajo z ovirami in štafetni tek z ovirami,<br />
pri čemer je vaja z ovirami sestavljena iz različnih<br />
delov. Pomembno je predvsem to, da bodo sodelujoči<br />
mogoče kdaj postali operativni gasilci, poleg<br />
tega si na takšnih tekmovanjih izmenjamo izkušnje<br />
in se družimo. Leta 2011 bomo pripravili mladinsko<br />
olimpijado. Menim, da smo na tekmovanjih prido-<br />
bili že veliko izkušenj, ki jih bomo koristno uporabili<br />
pri organi<strong>za</strong>ciji mladinske olimpijade.<br />
Vinko Jelenko, PGD<br />
Šmartno na Pohorju:<br />
Olimpijade se udeležujemo<br />
že tradicionalno, saj<br />
smo branili zlato kolajno<br />
iz Kuopia, kar nam je tudi<br />
uspelo. Priprave so potekale<br />
tako, da smo se člani<br />
dobivali približno dva- do<br />
trikrat na teden. Iz našega društva je sodelovala<br />
desetina, kar pomeni devet članov, eden pa je bil<br />
<strong>za</strong> rezervo <strong>za</strong> morebitne poškodbe ali bolezen.<br />
Na olimpijadi je tekmovalna vaja podobna pravi<br />
gasilski vaji z motorno brizgalno, ki je primerna<br />
tudi <strong>za</strong> prave gasilske naloge. Taka tekmovanja so<br />
pomembna iz več razlogov, saj prihaja mladina, ki<br />
jo vabimo med gasilce, pa še družimo se.<br />
Gregor Majcen, Gasilsko<br />
društvo Nova Cerkev: Pri<br />
gasilcih delam sedem let,<br />
vključil pa sem se <strong>za</strong>radi<br />
druženja z vrstniki, poleg<br />
tega me gasilstvo <strong>za</strong>nima.<br />
Na olimpijadi je iz<br />
našega društva sodelovalo<br />
deset mladincev,<br />
na tekmovanje pa smo se pripravljali enkrat na<br />
teden, poleg tega smo vadili še doma. Imeli smo<br />
tudi intenzivne priprave na Rogli dva konca tedna,<br />
potem pa v Varaždinu tik pred olimpijado. Na tekmovanju<br />
smo imeli nekaj treme, kar se je poznalo<br />
pri rezultatu, saj smo <strong>za</strong>sedli 19 mesto, tekmovalo<br />
pa je 40 ekip. Najprej je potekala vaja z ovirami,<br />
potem pa še štafeta z ovirami. Pričakovali smo<br />
boljše rezultate, toda dobili smo nekaj kazenskih<br />
točk. O tem, da bi postal poklicni gasilec, še ne<br />
razmišljam, saj bi najprej rad končal srednjo šolo.<br />
Valerija Šket Jarm<br />
Foto: Bruno Toič<br />
Z a š č i ta i n re š e v a n j e<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 2 5
S t ro ko v n e te m e<br />
Moč <strong>za</strong> varno Evropo<br />
Evropska obrambna agencija<br />
Julija letos je svoj prvi rojstni dan<br />
praznovala Evropska obrambna agencija<br />
(European Defence Agency – EDA).<br />
Pomen in moč EDE tudi po letu dni od<br />
ustanovitve še nista povsem jasna.<br />
Doslej se je agencija ukvarjala predvsem<br />
s formalnim ustanavljanjem,<br />
določanjem področja delovanja in<br />
konceptom poslovanja, izborom kadra<br />
ter selitvijo v nove pisarne. Celo izvršni<br />
direktor EDE Nick Witney poudarja,<br />
da koncepta delovanja agencije ne<br />
poznajo dovolj niti njene lastnice, torej<br />
24 držav Evropske unije.<br />
Namen EDE<br />
Evropska obrambna agencija je bila ustanovljena<br />
<strong>za</strong> razvoj obrambnih zmogljivosti na področju<br />
kriznega upravljanja in vodenja, spodbujanje<br />
evropskega sodelovanja pri razvoju vojaške opreme<br />
in oborožitve, <strong>za</strong> krepitev evropske obrambne<br />
industrijske ter tehnološke baze, oblikovanje<br />
konkurenčnega evropskega trga vojaške opreme<br />
in oborožitve ter spodbujanje raziskav, ki so<br />
usmerjene v krepitev prihodnjih obrambnih in<br />
varnostnih zmogljivosti. Poenostavljeno povedano,<br />
bi EDA morala evropsko vlado spodbuditi,<br />
2 6 S LOV E N S K A VO J S K A<br />
da bo obrambni proračun porabljen <strong>za</strong> »jutrišnje<br />
izzive« in ne <strong>za</strong> »včerajšnje grožnje«, pomagati bi<br />
morala pri določanju skupnih potreb na področju<br />
evropske obrambe in <strong>za</strong>gotavljati skupne rešitve.<br />
Ko bo EDA te naloge sposobna opraviti, bo imela<br />
Evropa večje vojaške zmogljivosti, močnejšo in<br />
vplivnejšo evropsko vojaško industrijo, evropski<br />
davkoplačevalci pa bomo lahko bolj <strong>za</strong>dovoljni,<br />
saj bo naš denar smotrno porabljen.<br />
Struktura EDE<br />
Agencija ima kljub svoji majhnosti zelo različne<br />
odgovornosti. Vodi jo Javier Solana, v usmerjevalnem<br />
odboru, najvišjem organu odločanja,<br />
pa so obrambni ministri držav članic. Izvršni<br />
direktor agencije je Nick Witney, Britanec z mnogo<br />
izkušnjami v mednarodni obrambni politiki.<br />
Delovanje EDE nadzira Evropski svet. Srečanja<br />
so oziroma bodo različna, in sicer včasih na ravni<br />
nacionalnih direktorjev <strong>za</strong> oborožitev, direktorjev<br />
<strong>za</strong> ra ziskave in razvoj ali posameznikov, odgovornih<br />
<strong>za</strong> obrambni razvoj. Ko bo agencija<br />
resnično <strong>za</strong>čela delovati, bodo takšna srečanja<br />
potekala vsaj vsakih šest tednov. EDA je v svoj<br />
raziskovalni oddelek vključila tudi Zahodno evropsko<br />
oborožitveno agencijo (West European<br />
Armaments Organisation – WEAQ), pri čemer je<br />
bilo treba urediti poseben status <strong>za</strong> Norveško in<br />
Turčijo, ki sta članici WEAQ, nista pa članici EU.<br />
Pri svojem delovanju bo morala EDA tesno sodelovati<br />
z Organi<strong>za</strong>cijo <strong>za</strong> skupno oborožitveno<br />
sodelovanje (Organisation Conjouinte de Coopetation<br />
en natiere d Armament – OCCAR). To<br />
je medvladna agencija šestih držav, namenjena<br />
pridobivanju programov <strong>za</strong> oborožitev. Primer delovanja<br />
OCCAR-ja je vodenje programa A4000M<br />
Airlifter, da bodo pogodbene stranke letalo dobile<br />
v predvidenem času in v okviru predvidenih stroškov.<br />
Naloga EDE bo, da pogodbenikom pove, ali
je letalo res prioriteta, in da predstavi svoje rešitve<br />
ter v prihodnosti mogoče sodeluje pri njegovi dopolnitvi<br />
oziroma razvoju. Za uspešno delovanje<br />
EDE so pomembne tudi članice Nata in države, ki<br />
niso članice Evropske unije.<br />
Kader in proračun EDE<br />
Vse države Evropske unije, razen Danske, prispevajo<br />
<strong>za</strong> delovanje EDE, in sicer tako denar, kot naj<br />
bi tudi kader. V EDI naj bi bilo <strong>za</strong>poslenih približno<br />
80 ljudi, strokovnjakov z različnih področij iz vseh<br />
držav članic EU. Doslej so države v Bruselj, kjer<br />
je sedež EDE, poslale nekaj manj kot 40 ljudi, do<br />
konca leta se jim bodo pridružili še drugi. Med njimi<br />
v prvem obdobju štirih let ne bo predstavnika<br />
Slovenije, saj <strong>Ministrstvo</strong> <strong>za</strong> <strong>obrambo</strong> RS ni našlo<br />
primernega kandidata, ki bi dobil nacionalno<br />
podporo. Proračun agencije <strong>za</strong> leto 2005, ki je<br />
namenjen zgolj <strong>za</strong> ustanovitev, <strong>za</strong>poslene in nekaj<br />
neobsežnih raziskav (npr. poizvedbo o oklepnem<br />
bojnem vozilu), znaša 20 milijonov evrov.<br />
Delež Slovenije je 0,18 odstotka, kar je približno<br />
36.000 evrov. Denar države članice vsako leto<br />
prispevajo v treh delih. Slovenija namerava pri<br />
delu EDE aktivno sodelovati prek usmerjevalnega<br />
odbora (Steering Board), kako pa bomo izkoristili<br />
možnost vključevanja nacionalnih gospodarskih<br />
subjektov v evropsko oboroževalno industrijo, pa<br />
še ni znano.<br />
Priložnost <strong>za</strong> slovensko gospodarstvo<br />
in raziskovalne ustanove<br />
Slovensko gospodarstvo oziroma slovenska<br />
obrambna industrija bo imela možnost sodelovanja<br />
v projektih evropske obrambne industrije,<br />
toda le, če se bo država odločila <strong>za</strong> nekatere<br />
razvojne in proizvodne projekte, kar pomeni, da<br />
si bomo delili razvoj, proizvodnjo in nabavo, torej<br />
stroške in dobiček. Odločitev o sodelovanji v določenih<br />
projektih je v pristojnosti države, predvsem<br />
stroke, in sicer Slovenske vojske ter v nekaterih<br />
primerih civilne obrambe ter <strong>za</strong>ščite in reševanja.<br />
Odločitev je strateška, saj gre <strong>za</strong> razvoj in proizvodnjo<br />
od idejne <strong>za</strong>snove do uporabe končnega<br />
izdelka, medtem pa lahko minejo desetletja.<br />
Industrija lahko sodeluje s končnim izdelkom, kar<br />
je <strong>za</strong> slovensko gospodarstvo glede na razvitost<br />
manj verjetno, in tudi s komponentami, kot so na<br />
primer čipi ali vijaki. Pri tem bi bilo seveda dobro<br />
prodati izdelke, ki imajo visoko ali čim višjo dodano<br />
vrednost. Seveda bodo morala biti podjetja<br />
konkurenčna, kar pomeni visoko tehnološko razvita<br />
in ekonomsko <strong>za</strong>nesljiva, pred tem pa bodo<br />
morala biti tudi sposobna opraviti vse birokratske<br />
postopke pri prijavah in kandidaturah <strong>za</strong> projekte.<br />
Enako velja tudi <strong>za</strong> raziskovalne ustanove, saj bo<br />
EDA v okviru ene njenih glavnih funkcij, in sicer<br />
raziskav in razvoja na obrambnem področju, razpisala<br />
več projektov.<br />
Pomanjkljivosti EDE<br />
Poskus ustanovitve evropskega instituta, ki<br />
bi združeval evropsko obrambno industrijo (z<br />
razvojem in raziskavami), bil uspešen in hkrati<br />
konkurenčen na primer ameriški obrambni industriji,<br />
je v Evropi že nekajkrat propadel. Evropsko<br />
obrambno gospodarstvo namreč ne deluje tako<br />
kot ameriško, ko združene države delujejo kot<br />
ena. V Evropi države na obrambnem in vojaškem<br />
področju še vedno večinoma delujejo posamično,<br />
kljub vključevanju v skupne varnostne strukture.<br />
Pomanjkljivost so javni razpisi <strong>za</strong> obrambne<br />
nabave. Večina držav, med njimi tudi Slovenija,<br />
imajo legalno podlago, da obrambnih nabav ne<br />
razpišejo, temveč preprosto izberejo proizvajalca,<br />
raziskovalno ali razvojno ustanovo. Tudi predlog<br />
nove evropske ustave vsebuje dosedanji 296.<br />
člen, ki državam omogoča izvajanje obrambnih<br />
nabav brez javnih razpisov, države pa si same<br />
določajo, kaj sploh so obrambne nabave. Tako<br />
so na seznamu izdelkov, ki jih je mogoče obravnavati<br />
pod nacionalno pristojnostjo, tudi taki, ki<br />
so z obrambno industrijo pove<strong>za</strong>ni le posredno.<br />
Zadrževanje obrambne proizvodnje na »lastnem<br />
dvorišču« in »ščitenje« lastne obrambne industrije<br />
nista združljiva z odprtim trgom znotraj evropske<br />
obrambne industrije. Odprt in transparenten trg je<br />
<strong>za</strong> uspešnost EDE in oživitev njene <strong>za</strong>misli nujen.<br />
Druga pomanjkljivost EDE so protidobave, ki jih<br />
uporabljajo predvsem manjše države, med njimi<br />
tudi Slovenija. V teh državah so protidobave določene<br />
z <strong>za</strong>koni. Gre <strong>za</strong> sistem, mi kupimo od vas<br />
puške, vi pa pri nas kupite zobno pasto. Takšno<br />
razmišljanje ne podpira delovanja skupne obrambne<br />
agencije oziroma ga onemogoča. Tretja<br />
pomanjkljivost EDE so neurejene pristojnosti nacionalnih<br />
direktorjev <strong>za</strong> oborožitev na področjih<br />
delovanja agencije. V Sloveniji področje nacionalnega<br />
direktorja <strong>za</strong> oborožitev pokriva direktor<br />
Direktorata <strong>za</strong> logistiko na MO. On in tudi direktorji<br />
<strong>za</strong> oborožitev drugih članic niso člani strokovnih<br />
teles EDE. V mnogih primerih so na <strong>za</strong>sedanjih<br />
pripravljalnih odborov predstavniki ministrstev <strong>za</strong><br />
zunanje <strong>za</strong>deve. Vojaškoobrambni predstavniki<br />
tako pri načrtovanju nimajo formalne vloge. Zato<br />
morajo biti države sposobne »doma« uskladiti politično<br />
in vojaško raven ter odločitve posredovati<br />
prek politične ravni.<br />
Zdaj ali pa <strong>za</strong>mudimo<br />
Najpomembnejše naloge EDE so poleg dejanskega<br />
<strong>za</strong>četka delovanja agencije oblikovanje<br />
dokumenta Dolgoročna vizija potreb po evropskih<br />
zmogljivostih, oblikovanje srednjeročnega načrta<br />
delovanja agencije in oblikovanje strateških ciljev,<br />
oblikovanje predlogov konsolidacije evropskega<br />
trga oborožitve in predlogov skupnih pravil izvajanja<br />
nabav v okviru Evropske unije. Ti dokumenti<br />
bodo vplivali na evropsko obrambno strukturo in<br />
industrijo v prihodnjih desetletjih. In prav je, da se<br />
na Ministrstvu <strong>za</strong> <strong>obrambo</strong> in na Ministrstvu <strong>za</strong> zunanje<br />
<strong>za</strong>deve <strong>za</strong>vedamo, da moramo zdaj aktivno<br />
sodelovati in prispevati svoj vidik k oblikovanju naštetih<br />
dokumentov, sicer bomo <strong>za</strong>mudili priložnost<br />
<strong>za</strong> razvoj obrambe Slovenije, sodobno opremljeno<br />
vojsko, <strong>za</strong>služek v slovenski industriji in <strong>za</strong> sodelovanje<br />
v raziskovalni in razvojni dejavnosti.<br />
Mag. Tanja Perko<br />
Foto: Bruno Toič<br />
Izvršni direktor EDE<br />
na obisku v Sloveniji<br />
V okviru turneje po članicah EU je v petek,<br />
29. julija, Slovenijo obiskal izvršni direktor<br />
Evropske obrambne agencije (EDA) Nick<br />
Witney. Namen obiska je bil predstaviti delo<br />
pred letom dni ustanovljene agencije in se<br />
pogovoriti o možnostih sodelovanja Slovenije<br />
pri njenih projektih. Na MO se je srečal z<br />
gostiteljem vršilcem dolžnosti generalnega<br />
direktorja Direktorata <strong>za</strong> logistiko MO Damijanom<br />
Dolinarjem in z načelnikom Generalštaba<br />
SV generalmajorjem Ladislavom<br />
Lipičem, obiskal pa je tudi Gospodarsko<br />
zbornico Slovenije.<br />
MP/BT<br />
S t ro ko v n e te m e<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 27
Po olimpijadi je <strong>za</strong>nimanje<br />
<strong>za</strong> judo precej večje<br />
Š p o r t v v o j s k i<br />
Raša<br />
Sraka<br />
Kakšen šport je judo in kako je razvit<br />
v Sloveniji?<br />
Žolnir: To je japonska borilna veščina,<br />
ki jo je leta 1882 ustanovil Jigoro Kano. Nasprotnika moraš čim prej vreči na<br />
hrbet, bok ali <strong>za</strong>dnjico in tako dobiš točke. Borba traja pet minut s prekinitvami.<br />
Menim, da se je prepoznavnost juda povečala v <strong>za</strong>dnjem letu, čeprav smo bili<br />
dobri že od leta 1996. Tudi judoisti, ki so zdaj trenerji, so pred leti dosegali dobre<br />
rezultate. Na lanske olimpijske igre nas je v Grčijo odšlo kar pet, na prejšnji<br />
dve olimpijadi pa nihče. K večji prepoznavnosti je prispevala tudi bronasta<br />
kolajna. V judu ni polovičarstva. Ves čas moraš biti skoncentriran, saj je to<br />
kontaktni šport in se lahko hitro poškoduješ. Poleg tega odločajo najmanjše<br />
napake. Izjemno pomembni sta koncentracija in psihofizična pripravljenost.<br />
Zakaj ste se odločili <strong>za</strong> ta šport?<br />
Žolnir: Ko sem leta 1992 <strong>za</strong>čela trenirati, nisem vedela, kakšna borilna veščina<br />
je to. Po televiziji sem gledala filme o karateju, v katerih je nastopal Bruce<br />
Reprezentanca Slovenske vojske se je z 31. svetovnega vojaškega<br />
prvenstva v judu, ki je potekalo od 16. do 24. julija v Sankt<br />
Pe terburgu v Rusiji, vrnila z zlatima kolajnama. Bronasta olimpijka<br />
Urška Žolnir, ki je branila naslov svetovne vojaške prvakinje v<br />
kategoriji do 63 kilogramov z lanskega prvenstva v Azerbajdžanu,<br />
je ponovila uspeh in spet stopila na najvišjo stopničko. Raša<br />
Sraka je nastopila v kategoriji do 70 kilogramov in ponovila<br />
uspeh izpred petih let, ko je zmagala v nizozemskem Den Helderju.<br />
Judoist Klemen Ferjan je bil na koncu sedmi. Z Rašo Sraka<br />
in Urško Žolnir smo se pogovarjali o tem, kakšna borilna veščina<br />
je judo in kakšne cilje imata v športni karieri.<br />
Urška<br />
Žolnir<br />
Lee, in sem želela trenirati karate <strong>za</strong><br />
samo<strong>obrambo</strong>. Sestra me je potem<br />
vpisala v klub in <strong>za</strong>čela sem trenirati.<br />
Vmes so sicer bile manjše krize, ko <strong>za</strong> nekaj mesecev opustiš treninge oziroma<br />
ne treniraš tako intenzivno. To se dogaja predvsem v pubertetniških letih<br />
in če ti to uspe prebroditi, greš naprej.<br />
Sraka: Judo treniram od dvanajstega leta. Na <strong>za</strong>četku nobeden otrok ne<br />
ve, kakšen je ta šport, saj je treba precej let trenirati, da ga dobro spoznaš.<br />
Najprej sem rekla, da bom dosegla črn pas. Potem so me zelo pritegnila<br />
tekmovanja, in sicer najprej državno prvenstvo, sledila so evropska in svetovna<br />
tekmovanja v tujini, potem pa si kar naenkrat nenehno aktiven.<br />
Dosegli ste že zelo dobre rezultate. Na katere ste najbolj ponosni?<br />
Žolnir: Zagotovo na lansko bronasto olimpijsko kolajno, potem še na zmago<br />
na turnirju grand prix v Španiji leta 2001. Za to tekmovanje izberejo glede<br />
na točke osem najboljših z vsega sveta. Poleg tega je bil denarni nagradni<br />
2 8 S LOV E N S K A VO J S K A
sklad 100.000 dolarjev, kar je <strong>za</strong> judo zelo veliko. Ponosna sem tudi na<br />
peto mesto leta 2001 na svetovnem prvenstvu in dvakratni naslov svetovne<br />
vojaške prvakinje.<br />
Sraka: Leta 2003 sem bila evropska prvakinja. To je bil zelo nepričakovan<br />
rezultat, saj sem bila nekoliko poškodovana in <strong>za</strong>to na tekmovanju toliko bolj<br />
neobremenjena. Žreb nasprotnic je bil zelo ugoden, poleg tega sem imela<br />
dober dan in sem prišla v finale. Dosegla sem tudi naslov sredozemske prvakinje<br />
leta 2001 v Tunisu in dvakratni naslov svetovne vojaške prvakinje.<br />
Kako močna je konkurenca na svetovnih vojaških prvenstvih?<br />
Žolnir: Na letošnjem svetovnem vojaškem so bile skoraj vse tekmice, ki jih<br />
redno srečujem na tekmovanjih, kar pomeni, da je večina judoistov <strong>za</strong>poslena<br />
v vojskah. Poznala nisem le Španke, druge pa, saj smo pogosto skupaj<br />
na pripravah in večjih tekmovanjih. Konkurenca je tako na vojaških tekmovanjih<br />
precej močna, čeprav je v moji kategoriji tekmovalo deset tekmovalk, kar<br />
je nekoliko manj kot običajno.<br />
Kaj vam pomeni <strong>za</strong>poslitev v Slovenski vojski?<br />
Sraka: Z judom se ukvarjam profesionalno, odkar sem <strong>za</strong>poslena v SV, to je<br />
od leta 1998. Zaradi <strong>za</strong>poslitve sem vztrajala. Ko sem imela krizo, sem želela<br />
nehati, vendar sem si rekla, da sem dobila <strong>za</strong>poslitev, <strong>za</strong>to ne morem kar<br />
obupati. Pomembno je tudi to, da mi teče delovna doba, saj ob treningih ne<br />
morem študirati tako, kot si želim. Treninge imam dopoldan in popoldan, ko<br />
so izpiti, pa ponavadi potekajo najpomembnejše tekme, <strong>za</strong>to sem že štiri leta<br />
v prvem letniku Fakultete <strong>za</strong> šport. Študij je eden od ciljev, saj se <strong>za</strong>vedam, da<br />
se od juda ne da živeti, ker je v tem športu premalo denarja.<br />
Žolnir: Zaposlena sem dve leti in pol in sem zelo vesela, da sem dobila to<br />
<strong>za</strong>poslitev, saj bi težko usklajevala redno delo in treninge, po katerih sem<br />
tudi precej utrujena. V okviru SV se udeležujemo športnih aktivnosti in promoviramo<br />
Slovensko vojsko ter šport v vojski.<br />
Pri judu je zelo pomemben žreb nasprotnika.<br />
Sraka: V judu še ni dobrega sistema žreba, saj se lahko zgodi, da se v prvem<br />
boju pomerita evropski prvak in podprvak. Enemu se lahko zgodi, da izpade<br />
iz nadaljnjega tekmovanja, če njegov nasprotnik ne pride do polfinala in<br />
mu omogoči tako imenovani repassage. Prav bi bilo, da bi naredili lestvico<br />
najboljših glede na točkovanje v pokalih A, kar bi pomenilo, da se štirje najmočnejši<br />
ne bi pomerili že v prvih borbah. Za to je <strong>za</strong>dolžena Mednarodna<br />
judoistična organi<strong>za</strong>cija, ki poskuša določiti čim bolj pravična pravila. Na<br />
olimpijskih igrah sem v prvi borbi tekmovala z dvakratno svetovno prvakinjo.<br />
Borbo sem izgubila, poleg tega pa tudi precej energije. Naslednjo borbo sem<br />
zmagala, potem mi je žreb določil Belgijko, ki sem jo sicer že premagala na<br />
prejšnjih tekmovanjih, vendar je <strong>za</strong>radi pomanjkanja energije na olimpijadi<br />
nisem. Če bi bil žreb <strong>za</strong> prvo borbo drugačen, kdo ve, kako bi bilo. Zato je<br />
pomembno, da imaš srečo pri žrebu.<br />
Je težko ostati med najboljšimi?<br />
Sraka: V vsaki kategoriji je približno deset vrhunskih tekmovalcev. Vsak sicer<br />
lahko preseneti, <strong>za</strong>to je težko napovedati, kdo bo zmagal. Lahko rečemo, da<br />
bodo trije od sedmih najboljših dobili kolajno, drugega pa ne. Vsako leto je<br />
nekdo drug evropski prvak. Zelo pomembno je, da imaš svoj dan, precej pa<br />
je odvisno tudi od žreba in sreče.<br />
Pogosto se udeležujete mednarodnih priprav. Zakaj so tako pomembne?<br />
Žolnir: Pred svetovnim vojaškim prvenstvom sem bila na pripravah v Barceloni<br />
in Parizu, po mednarodnih pripravah v Izoli pa grem v Nemčijo na tekmo in<br />
priprave. To je <strong>za</strong>dnja tekma pred svetovnim prvenstvom in hkrati priložnost,<br />
da preverimo formo. Na pripravah spoznamo tekmovalke, na tekmovanjih<br />
tudi snemamo svoje borbe in borbe nasprotnic. Tako lahko opaziš napake, ki<br />
jih poskušaš odpraviti, in vidiš, kako bi lahko premagal nasprotnico.<br />
Sraka: Boriti se moramo s čim več različnimi tekmovalkami, z levičarkami in<br />
desničarkami, ki uporabljajo tako in drugačno tehniko borbe. V mojem klubu<br />
je premalo deklet, <strong>za</strong>to je pomembno, da gremo večkrat na mednarodne priprave<br />
in si tako pridobimo borbeno kondicijo.<br />
In cilji?<br />
Žolnir: Za letošnje svetovno prvenstvo v Egiptu se želim čim bolje pripraviti.<br />
Tudi kot ekipa se želimo izka<strong>za</strong>ti, ker nam na članskem svetovnem prvenstvu<br />
manjka še ta kolajna.<br />
Sraka: Čim boljša uvrstitev na svetovnem prvenstvu, sicer pa se letos želim<br />
predvsem spočiti, da dobim motivacijo <strong>za</strong> naprej. Valerija Šket Jarm<br />
Foto: Bruno Toič<br />
Š p o r t v v o j s k i<br />
The SAF judo team returned<br />
from 31st World Military<br />
Judo Championship, which<br />
took place from 16th to 24th<br />
July in Russia, with two<br />
gold medals. The winner of<br />
the Olympic bronze medal,<br />
Urška Žolnir, successfully<br />
defended the title of the<br />
world military champion in<br />
the category -63 kilograms,<br />
which she won last year in<br />
Azerbaian, and was yet again<br />
awarded the gold medal.<br />
Raša Sraka competed in<br />
the category -70 kilograms<br />
and managed to prove her<br />
abilities which brought her<br />
the victory five years ago in<br />
the Netherlands, were still<br />
unmatched. Judoist Klemen<br />
Ferjan finished the competition<br />
in the seventh place.
Vabljeni na mednarodni strelski<br />
turnir Crngrob 2005<br />
Strelsko društvo Alfa iz Ljubljane vas v sodelovanju s Slovensko vojsko in društvom <strong>za</strong> taktične<br />
igre DTI iz Ljubljane vabi na mednarodni strelski turnir Crngrob 2005. Tekmovanje bo potekalo v<br />
soboto, 27. avgusta, od 9.30 na vojaškem strelišču Crngrob.<br />
Predstavniki Slovenske vojske, strelskih in lovskih družin ter strelci<br />
iz Avstrije, Italije in Hrvaške bodo lahko tekmovali v treh disciplinah<br />
streljanja z dolgocevnim orožjem. V disciplini ostrostrelska puška<br />
bodo tekmovalci streljali na tarče tipa R50, ki bodo oddaljene do 400<br />
metrov, in sicer s <strong>13</strong> streli <strong>za</strong> oceno in poskus. Kot poskusni streli se<br />
bodo odšteli trije najslabši <strong>za</strong>detki. Streljali bodo leže, dovoljen pa bo<br />
naslon orožja v eni točki in uporaba optično-elektronskih namerilnih<br />
naprav. V disciplini praktična puška bodo streljali na padajoče plošče<br />
(KOPSi). Nastopili bodo lahko v treh razredih. V razredu classic bodo<br />
nastopili strelci z repetirnimi puškami z odprtimi merki, in sicer s<br />
puškami M48, K98, in drugimi z risano cevjo, prepovedana pa bo<br />
uporaba optično-elektronskih namerilnih naprav. V razredu standard<br />
(ex ordnance) bodo lahko streljali s polavtomatskimi puškami<br />
z odprtimi merki, in sicer z M59/66 (PAP), M70, SAR80 in drugimi.<br />
Prepovedana bo uporaba optično-elektronskih namerilnih naprav. V<br />
razredu open s padajočimi tarčami bodo lahko tekmovali s katerokoli<br />
puško, pri čemer bodo dovoljene vse vrste namerilnih naprav. Položaj<br />
<strong>za</strong> streljanje si bo strelec izbral sam. Tekmovalec v disciplini praktična<br />
puška bo moral v najkrajšem času podreti padajoče tarče, čas<br />
pa se bo meril s strelsko štoparico. Tekmovalec z najkrajšim časom<br />
bo zmagovalec discipline oziroma razreda. V vsakem razredu bodo<br />
prvi trije tekmovalci dobili kolajne. V disciplini puška velikega kalibra<br />
bodo tekmovalci streljali po pravilih UIT na 100 metrov oddaljene<br />
tarče R50. Uporabljali bodo lahko puške velikega kalibra z odprtimi<br />
merki, in sicer K98, M48 ter »lovske puške« velikega kalibra. Prepovedana<br />
bo uporaba optično-elektronskih namerilnih naprav. Streljalo<br />
se bo leže brez naslona, in sicer <strong>13</strong> strelov <strong>za</strong> oceno in poskus. Trije<br />
najslabši streli se bodo odšteli kot poskusni.<br />
Prijavite se lahko na tekmovanju. Startnina bo 3000 tolarjev <strong>za</strong> eno disciplino, <strong>za</strong> vsako dodatno pa 1000 tolarjev. V ceno so všteti vsi<br />
stroški tekmovanja in malica. Za dodatne informacije lahko pokličete Jane<strong>za</strong> Kotnika na telefonsko številko (041) 590 180.<br />
3 0 S LOV E N S K A VO J S K A
Devet in ena<br />
(bolj ali manj posvetna) <strong>za</strong>poved<br />
pred odhodom na služenje v tujino<br />
Slovenski častniki in podčastniki si pridobivamo<br />
izkušnje v Natu že nekaj let,<br />
predvsem pa od lani, ko je Slovenija<br />
vojake napotila v poveljstva v Monsu,<br />
Norfolku, Madridu, Neaplju, Izmirju,<br />
Brunssumu ter v nekatere druge Natove<br />
agencije in ustanove. Prispevek govori o<br />
resnih stvareh, ki pa jih lahko razumeš<br />
le s humorjem. V <strong>za</strong>povedih so zbrana<br />
spoznanja avtorice in njenih kolegov,<br />
ki bi vam radi posredovali nekaj svojih<br />
izkušenj, odgovorili na nekatera pogosta<br />
vprašanja in opozorili na nekatere težave,<br />
s katerimi se ukvarjamo predvsem<br />
tisti, ki že živimo in delamo v tujini.<br />
R a z v e d r i l o<br />
1. Čakaj in mogoče (ne) boš dočakal –<br />
povsem posvetna <strong>za</strong>poved<br />
V vojaškem delu Nata sta najpogosteje uporabljeni<br />
strokovni besedi <strong>za</strong> premik na območje<br />
operacije (deployment) in zmogljivosti <strong>za</strong> delovanje<br />
(capabilities). Premik na območje operacije<br />
slovenskih častnikov in podčastnikov v Natu,<br />
ki so prispevali svoje izkušnje, se je <strong>za</strong>čel jeseni<br />
2004. Premik se lahko razdeli na dva dela. Prvi so<br />
aktivnosti, ki jih opraviš v Sloveniji v matični enoti,<br />
drugi del sta premik v tujino in namestitev na<br />
območju operacije. Začetek aktivnosti je potekal<br />
v napetem ozračju priprav na odhod. Od iskanja<br />
odgovornih uradnikov po labirintih hodnikov in<br />
<strong>za</strong>radi nenehnega trkanja na različna vrata v naši<br />
»najvišji« hiši se človeku lahko tudi zmeša. Nevarnost,<br />
da ponoriš, je še večja, če odgovore iščeš<br />
tam, kjer se prijazni kolegi čudijo: »Le od kod ti<br />
informacija, da bi moral jaz to vedeti ali urediti?«<br />
Kmalu postaneš malodušen in <strong>za</strong>čne se ti dozdevati,<br />
da mogoče le ni prav, da prehitevaš in sam<br />
poizveduješ in tečnariš. Odgovorni, torej vlada<br />
oziroma MO ali mogoče Slovenska vojska, bo že<br />
uredil, saj vendar ne greš na dopust, temveč boš<br />
v tujini predstavljal državo in vojsko ter ohranjal,<br />
morda celo dvigal njun ugled.<br />
Po <strong>za</strong>četnem tečnarjenju, na katerem temelji prva<br />
Pripadniki SV z družinami v ZDA ob dnevu Slovenske vojske<br />
<strong>za</strong>poved, se odločiš <strong>za</strong> taktiko čakanja. Čakaš, da<br />
te bo kdo poučil, kaj je treba v domovini urediti<br />
pred odhodom, da na primer »dacarji« in banka<br />
ne bodo <strong>za</strong>plenili tvojega premoženja (skupaj z<br />
babico, če varuje tvojo hišo in mačko). In čakaš,<br />
da te bo kdo strokovno pripravil na odhod, saj odhajaš<br />
na dolžnost, na kateri lahko iz opisa delovnih<br />
nalog razbereš, da nisi najbolje usposobljen<br />
ali da celo pojma nimaš, kaj naj bi to sploh bilo, in<br />
potem ugotoviš, da tako ali tako tega nihče ne ve.<br />
2. Zanašaj se na svoje moči in hiti<br />
počasi – še vedno posvetna<br />
Ugotoviš, da je spet čas <strong>za</strong> spremembo taktike.<br />
Treba je poskrbeti <strong>za</strong> veliko stvari, na primer <strong>za</strong><br />
prodajo tistega, kar bi v treh ali štirih letih odsotnosti<br />
od doma izgubilo vrednost ali postalo<br />
celo neuporabno. Vendar pozor! Počakaj, dokler<br />
<strong>za</strong>trdno ne veš, da res odhajaš. Lahko se ti zgodi,<br />
da te na poti na letališče pokličejo na<strong>za</strong>j. Če prehitevaš<br />
in preveč <strong>za</strong>upaš, boš brez avta bivakiral<br />
pri tašči. Torej - preden odideš, moraš <strong>za</strong> vse<br />
poskrbeti sam.<br />
3. Ne pričakuj, da bo vse tako, kot si si<br />
predstavljal – tudi posvetna <strong>za</strong>poved<br />
Pomembna stvar pri »deploymentu« je država, v<br />
katero odhajaš. Če je to država EU, lahko nekatere<br />
stvari pripelješ s seboj, ker se ujemajo, in sicer<br />
električna napetost, vtičnice (pazi, v Italiji so drugačne),<br />
mere, rezervni deli <strong>za</strong> avto, gospodinjski<br />
aparati in drugo. S seboj lahko v<strong>za</strong>meš celo hrano<br />
in pijačo. Če pa greš v ZDA, po<strong>za</strong>bi na to. Tam<br />
nimajo moke <strong>za</strong> dobro slovensko peko, refoška<br />
ali dolenjskega cvička (uvoz alkohola je strooogo<br />
prepovedan), <strong>za</strong>man se ti cedijo sline po rezini<br />
slastnega pršuta ali domače salame.<br />
Po prihodu v ZDA se <strong>za</strong>čne avantura. Sicer so ti<br />
tam vsi pripravljeni prijazno pomagati, težava je<br />
le, da vsakemu nasvetu sledi »but« ali »depend«.<br />
V prevodu: tole urediš takole in takole, vendar je<br />
odvisno od tega, ali ima uradnik dober ali slab<br />
dan, ali je v bližini šef in tako naprej. Če služiš v<br />
določenih delih ZDA, ti življenje otežijo še nekatere<br />
formalne stvari, in sicer nesklenjeni sporazum<br />
o v<strong>za</strong>jemnem priznavanju vozniških dovoljenj in<br />
(ne)sporazum o zdravstvenem <strong>za</strong>varovanju. Hja,<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 31
R a z v e d r i l o<br />
kar čudite<br />
se. Slovenski vojaki<br />
in njihovi družinski člani v ZDA, če moramo v<br />
bolnišnico, nismo <strong>za</strong>varovani. Znano pa je, da<br />
največ Američanov bankrotira <strong>za</strong>radi računov <strong>za</strong><br />
zdravstvene storitve. Po vsem dopisovanju in prepričevanju<br />
se jim v Sloveniji tudi po več kot šestih<br />
mesecih ni uspelo dogovoriti, kako bodo <strong>za</strong>devo<br />
uredili. Na srečo smo vsi zdravi in tudi živci nam<br />
še ne popuščajo.<br />
4. Bodi previden in potrpežljiv –<br />
previdnost je mati modrosti,<br />
potrpežljivost pa božja mast –<br />
malo mistična <strong>za</strong>poved 1<br />
Po prihodu v Ameriko ti da Slovenija dnevnico <strong>za</strong><br />
enotedensko bivanje v hotelu. Seveda lahko tam<br />
bivaš tudi dlje, če lahko plačaš stroške namestitve.<br />
Toda bivanje v 16 m 2 veliki sobi, <strong>za</strong> katero<br />
plačuješ 100 dolarjev na dan, »živiš iz kovčkov«<br />
in se prehranjuješ v restavraciji, je primerno le <strong>za</strong><br />
nekajdnevni dopust. Nekateri v Sloveniji namreč<br />
<strong>za</strong>res mislijo, da so nas poslali na dopust. Torej si<br />
poskušaš čim prej poiskati stanovanje ali hišico<br />
in opremo. Najti hišo ali stanovanje je v ZDA precej<br />
preprosto, saj povsod kaj ponujajo. Bolj <strong>za</strong>pletena<br />
je pogodba o najemu, pri čemer si lahko<br />
»srečko« ali »smolček«. Splošnega nasveta ni, ker<br />
je vse odvisno od najemodajalca. Če je poštenjak,<br />
boš tam preživel lepa leta, če ničvrednež,<br />
te čaka nekaj let nenehnega prerekanja glede<br />
popravil, urejanja okolice, pobijanja<br />
mrčesa in druge golazni, vrnitve<br />
depozita in še česa.<br />
Previdnost je torej nujna,<br />
pa tudi modrost.<br />
5. Prva skrb naj<br />
bo identiteta –<br />
povsem mistična<br />
<strong>za</strong>poved<br />
Težko razumljivo je, da po<br />
prihodu v Ameriko lahko<br />
izgubiš identiteto. Ko stopiš<br />
na posvečena tla, se <strong>za</strong>to<br />
najprej prepričaj, ali so<br />
te na emigraciji dobro<br />
popisali, in vprašaj,<br />
ali si res v sistemu. V<br />
ZDA je namreč najpomembnejša<br />
številka<br />
socialnega <strong>za</strong>varovanja<br />
oziroma social security<br />
number, ki je primerljiva<br />
z našo matično številko.<br />
Brez nje si v ZDA bitje z<br />
družbenega dna. Ne moreš<br />
normalno živeti oziroma poslovati,<br />
včasih ne moreš plačati niti<br />
računov. Še tvojega denarja nočejo, če te ni v<br />
sistemu – zelo orwellovsko, kajne.<br />
In kako dobiš pomembno številko? Zgodaj zjutraj,<br />
preden se odpre takšna pisarna, se postaviš v<br />
dolgo vrsto, ki je značilnost ameriške demokracije.<br />
Če imaš »srečo«, potem je zunaj mrzlo in piha<br />
in čakaš, da se pripelje uniformirani varnostnik<br />
obvezno s skodelico vroče kave in<br />
odpre vrata. Potem čakaš<br />
v naslednji vrsti, da te <strong>za</strong>pišejo,<br />
in potem čakaš,<br />
da se pisarna odpre.<br />
To čakanje ne sodi k<br />
drugi <strong>za</strong>povedi, ker<br />
se <strong>za</strong>nj ne odločiš<br />
sam, temveč ti ga<br />
vsilijo. Potem te pokličejo v čakalnico, kjer lahko<br />
sede čakaš in se počasi pomikaš bliže okencu<br />
odrešitve. Ko prideš do drugega uradnika, dobiš<br />
list, ki ga izpolniš, in stopiš v naslednjo vrsto, kjer<br />
vpisano preverjajo. Nič ne pretiravam, sistem je<br />
tak. Preverjajo resničnost <strong>za</strong>pisanega, in sicer<br />
kdo si in od kod, kje si rojen, <strong>za</strong>kaj si v ZDA, kako<br />
dolgo boš tam, kaj boš počel itn. Le številke čevljev<br />
ni treba vpisati. Preverjanje seveda ni opravljeno<br />
v tem uradu. Traja do mesec dni ali celo več,<br />
v mojem primeru je trajalo sedem tednov.<br />
6. in 7. Kako lahko tvoj denar vrti<br />
ameriški svet – posvetno!<br />
Preden mi je uspelo postati vredna ameriškega<br />
»style of life« (beri, imeti to presneto številko),<br />
sem se morala soočiti z nekaj zelo nerodnimi <strong>za</strong>devami.<br />
Ko sem odprla bančni račun, sem bila na<br />
srečo tako previdna (upoštevanje četrte <strong>za</strong>povedi),<br />
da vsega denarja, ki sem ga prinesla s seboj<br />
od prodaje avta in rezervo, nisem vložila v banko,<br />
in tako nespametna, da sem <strong>za</strong>prosila samo <strong>za</strong><br />
čekovno, ne pa tudi <strong>za</strong> kreditno kartico, saj tako<br />
ne nameravam kupovati nič velikega ali »biti v<br />
minusu«. Dokler ne dobiš čekovne kartice, kar<br />
traja več kot tri tedne, ti dajo kupček (<strong>za</strong>četniških)<br />
čekov in z njimi, pravijo, lahko plačuješ račune.<br />
Pa kaj še! Po<strong>za</strong>bi. V trgovini pogledajo ček, ki si<br />
ga počasi in z veliko previdnostjo napisal, da ne<br />
bi iz triintrideset dolarjev in šestinosemdeset centov<br />
nastalo kaj drugega. Potem blagajničarka,<br />
običajno temnopolta, z malo preveč kilogrami in<br />
glasom Tine Turner, glasno, da slišijo vsi v tvoji,<br />
pa še v sosednjih vrstah, pokomentira, da <strong>za</strong>četniških<br />
čekov ne sprejemajo. Potem končno dobim<br />
3 2 S LOV E N S K A VO J S K A
»prave čeke«, na katerih sta moje ime in naslov.<br />
Pa grem vesela na blagajno preizkusit, kako to<br />
deluje. Dama pri blagajni vpraša, če imam ID.<br />
Seeeveeeda! Pokažem kartico ID, ki ti jo ob prihodu<br />
izdajo Američani in s katero lahko vstopiš<br />
v vojaško bazo, kupuješ v vojaških trgovinah in<br />
tudi potuješ, toda v civilni trgovini ne velja. Kaj pa<br />
številka <strong>za</strong>varovanja, je prijazna prodajalka. Te pa<br />
še nimam. Potem na žalost ne bo nič z nakupom,<br />
razen če nimate gotovine ali katere od kreditnih<br />
kartic od doma.<br />
Vas <strong>za</strong>nima, koliko denarja je treba privarčevati<br />
<strong>za</strong> <strong>za</strong>četek v Ameriki? Stroški, ki se jim ne morete<br />
izogniti, so varnostni depoziti <strong>za</strong> najem hiše in<br />
pohištva ter plačevanje sprotnih stroškov. Stroške<br />
imate tudi <strong>za</strong>radi nakupa žimnic, posteljnine,<br />
malih gospodinjskih aparatov, radia in televizije<br />
(kakšno razkošje, ali ne?). V Norfolku je treba<br />
avto <strong>za</strong> prevoz v službo do nakupa svojega avta<br />
najeti, ker ni javnega prevo<strong>za</strong>. Začetni stroški<br />
bivanja v ZDA, in sicer brez nakupa avta, so torej<br />
vsaj dve slovenski mesečni plači in še babica bo<br />
morala kaj primakniti. Seveda bodo naši uradniki<br />
rekli, da smo dobili akontacijo plače, in še prav<br />
bodo imeli. Po<strong>za</strong>bili so, da jo porabiš <strong>za</strong> našteto,<br />
nato pa živiš »od zraka«, če nimaš svojih<br />
prihrankov. In tudi vrneš akontacijo, v mesečnih<br />
obrokih, ki jih <strong>za</strong>čnejo odtegovati že pri prvi plači,<br />
da ne bo pomote. Hja, še nekaj bi skoraj po<strong>za</strong>bila.<br />
Stroški življenja v ZDA se v primerjavi s Slovenijo<br />
povečajo še <strong>za</strong> izdatek, ki ga doma večina od<br />
nas nima, in sicer <strong>za</strong> kupovanje pasti <strong>za</strong> miši in<br />
strupa <strong>za</strong> ščurke. To sta dve stvari, ena pa skoraj<br />
<strong>za</strong>gotovo, ki jo dobiš s stanovanjem, hišo ali najetim<br />
pohištvom.<br />
Zdaj že razumete, kateri denar svet vrti?<br />
8. Ne kupuj poceni in spoštuj lokalno<br />
<strong>za</strong>konodajo – posvetno mistična<br />
<strong>za</strong>poved<br />
Poznate baščaršijo? V Ameriki je kupovanje avtomobila<br />
podobno kupovanju na baščaršiji, le manj<br />
slikovito in prijetno. Prodajalci stojijo pred vrati,<br />
vsiljujejo ti svojo poslovno kartico in obljubljajo<br />
nebesa. Noben nasvet, ki bi vam ga lahko dala<br />
pri nakupu, ni dober, razen mogoče izkušnje, da<br />
se ameriški avtomobili radi in hitreje kvarijo kot<br />
japonski ali evropski, da pa je popravilo prvih bistveno<br />
cenejše in tudi nakupna cena bolj primerna<br />
<strong>za</strong> »slovenski žep«. Na <strong>za</strong>upanje pri nakupu<br />
nikar ne računajte, večina vas bo želela potegniti<br />
<strong>za</strong> nos. Najbolje je, če se spoznaš na avtomobile,<br />
pogledaš internetno ponudbo, primerjaš cene in<br />
se po<strong>za</strong>nimaš pri kolegih, ki so avto že kupili.<br />
Zavarovanje avtomobila in vozniško dovoljenje<br />
sta naslednji <strong>za</strong>nimivosti. Avtomobilskih <strong>za</strong>varovanj<br />
je zelo veliko, pogoji pa so odvisni od zvezne<br />
države, v kateri imaš stalno oziroma <strong>za</strong>časno<br />
prebivališče. V nekaterih državah lahko kot<br />
pripadnik Nata avto brez težav <strong>za</strong>varuješ<br />
vsaj pri eni <strong>za</strong>varovalnici,<br />
druge pa <strong>za</strong>htevajo ameriško<br />
vozniško dovoljenje. Pa si<br />
spet v <strong>za</strong>čaranem krogu.<br />
Z <strong>za</strong>koni na zvezni in lokalni<br />
ravni se srečaš tudi pri<br />
pošiljanju, prav<strong>za</strong>prav sprejemanju<br />
predmetov <strong>za</strong> gospodinjstvo<br />
in osebno uporabo,<br />
ki potujejo z <strong>za</strong>bojnikom iz<br />
Slovenije v Ameriko. Pričakovati,<br />
da bodo te predpise poznali<br />
v prevoznem podjetju, ki ga<br />
najame naše ministrstvo, je<br />
seveda preveč.<br />
9. Ne pričakuj, da<br />
bo država ravnala<br />
gospodarno ali<br />
(bog ne daj) v korist<br />
državljana – povsem<br />
mistična <strong>za</strong>poved<br />
Po zdajšnjih predpisih <strong>za</strong> najem<br />
stanovanjske opreme stroške<br />
plača Slovenija. Hitro lahko izračunate, da je to<br />
razsipna poraba denarja davkoplačevalcev, saj bi<br />
bil nakup pohištva dolgoročno bolj ekonomičen,<br />
vsakokratni generaciji Slovencev v Natu pa bi<br />
prihranili veliko skrbi in jeze. V naši finančni službi<br />
»ne morejo« naših osebnih dohodkov nakazovati<br />
na ločene račune, del v domači in del v valuti<br />
države, v kateri delamo. Tisti, ki smo <strong>za</strong>posleni v<br />
tujini, moramo <strong>za</strong>to del tuje valute spreminjati v<br />
domačo, jo nakazovati na svojo domačo banko<br />
<strong>za</strong> poravnavanje morebitnih kreditov, stroškov <strong>za</strong><br />
hišo, šolanje študenta in podobno, <strong>za</strong>to pri <strong>za</strong>menjavi<br />
izgubljamo del prihodkov. Zanimivo in mistično<br />
(težko razumljivo) pa je, da so nam odgovorni<br />
pred odhodom razložili, da ni mogoče nakazovati<br />
denarja na več ločenih računov oziroma da od<br />
naše plače ne morejo vzeti del denarja, čeprav<br />
znajo znesek <strong>za</strong> sindikalno članarino in dodatno<br />
<strong>za</strong>varovanje preračunati iz dolarjev v tolarje in jih<br />
naka<strong>za</strong>ti na te račune. Čudno, čudno. Bo mogoče<br />
kdo prispeval odgovor in celo kaj ukrenil?<br />
Ali veste, da imate, če služite v tujini, enkrat na<br />
leto pravico obiskati domovino na državne stroške?<br />
In da bi <strong>za</strong> ceno letalske karte, ki jo priskrbi<br />
Kompas, lahko leteli iz ZDA v Slovenijo skoraj dvakrat?<br />
Pa veste tudi to, da imajo tisti, ki se v tujini<br />
šolajo, takšno pravico vsakih šest mesecev? V<br />
neenakopraven položaj smo naše delavce in<br />
»študente« postavili <strong>za</strong>radi ozkosrčnega uradniškega<br />
razmišljanja, češ, kdor je šel delat v tujino,<br />
ima družino s seboj in mu ni treba dvakrat na<br />
leto domov. Kaj pa tisti, ki so otroke <strong>za</strong>radi študija<br />
pustili doma, ali tisti, ki imajo doma bolehne<br />
starše? Le kje se je izgubila preprosta, vsakdanja,<br />
nemistificirana celostna oskrba pripadnikov Slovenske<br />
vojske?<br />
10. Ne obupaj!<br />
Slovenci v tujini smo iznajdljivi in delavni. Življenje<br />
v <strong>za</strong>časnem domu si znamo kljub uradniškim<br />
oviram z ene in druge strani urediti prijetno,<br />
vedno najdemo prijatelje in čas, da se družimo<br />
in pokažemo našo pregovorno gostoljubnost. Za<br />
služenje v Natovi vojski smo se odločili <strong>za</strong>radi več<br />
motivov in strokovni ni na <strong>za</strong>dnjem mestu. Toda<br />
vsakdo, ki je sprejel delo v tujini <strong>za</strong> dalj časa, ve,<br />
da ne denar ne boljše strokovno znanje ne zmanjšata<br />
domotožja in da se vsi zelo radi vračamo<br />
domov. Če država noče ali ne zna poskrbeti <strong>za</strong>te<br />
in z ustreznimi ukrepi podpreti tvojih pri<strong>za</strong>devanj<br />
<strong>za</strong> večanje ugleda, v tem primeru Slovenske vojske,<br />
ne obupaj. Skrbi <strong>za</strong> njen ugled in promocijo.<br />
Po J. F. K: Ne sprašuj, kaj lahko država stori <strong>za</strong>te,<br />
vprašaj se, kaj lahko ti storiš <strong>za</strong>njo!<br />
Lep pozdrav iz Virginie v ZDA.<br />
Podpolkovnica Mojca Pešec<br />
in drugi vaši<br />
1<br />
Mističen pomeni težko razumljiv, skrivnosten. Izraz<br />
uporabljam <strong>za</strong> opis skrivnostnih, božjih (beri birokratskih)<br />
namenov.<br />
R a z v e d r i l o<br />
S LOV E N S K A VO J S K A 3 3
Edina iz Vipave<br />
predlagana <strong>za</strong> častniško šolo<br />
O b ra z i<br />
Zakaj ste se odločili <strong>za</strong> delo v Slovenski vojski?<br />
Vas je <strong>za</strong> to kdo navdušil?<br />
Za delo v Slovenski vojski sem se odločila sama,<br />
saj so me vedno bolj <strong>za</strong>nimali dinamični poklici<br />
kot pa enolično delo v pisarni. Ko sem videla<br />
razpis <strong>za</strong> SV, sem se odločila, da poizkusim in<br />
grem kot kandidatka v Center <strong>za</strong> usposabljanje<br />
v Vipavo, čeprav imam sedmo stopnjo izobrazbe.<br />
Prav<strong>za</strong>prav sem bila takrat že odločena, da dosežem<br />
to, kar sem si <strong>za</strong>stavila, torej da bom delala<br />
v SV. Res je, da nisem imela visokih ciljev, saj so<br />
mi povedali, da napredovanje poteka počasi. Končala<br />
sem študij tehnologije prometa v Portorožu.<br />
V Vipavo sem prišla 1. oktobra 2003 in od takrat<br />
sem tu. Če bi bilo mogoče, da bi še bolj uporabljala<br />
znanje, ki sem ga pridobila na fakulteti, bi bila<br />
zelo <strong>za</strong>dovoljna. Ustre<strong>za</strong>lo bi mi delo v logistiki,<br />
pri urejanju prometa ali na primer v učni skupini<br />
promet v Slovenski Bistrici, kjer urijo voznike. To bi<br />
bil velik izziv, čeprav zdaj že delam v poveljniškologističnem<br />
vodu v Vipavi.<br />
Kakšno je bilo usposabljanje? Je delo v Slovenski<br />
vojski takšno, kot ste pričakovali?<br />
Že prej sem si predstavljala, kakšno naj bi bilo življenje<br />
v vojski, na primer glede discipline in reda.<br />
Več sem se po<strong>za</strong>nimala na informativnem dnevu,<br />
na katerem sem potrdila svojo odločitev. Ko sem<br />
prišla v CU, sem bila<br />
S LOV E N S K A VO J S K A<br />
Vojakinja Martina Kobal se je po končanem<br />
univerzitetnem študiju odločila, da<br />
se <strong>za</strong>posli v Slovenski vojski. Zdaj dela<br />
v vipavskem Centru <strong>za</strong> usposabljanje,<br />
kot edina vojakinja iz CU pa je bila predlagana<br />
<strong>za</strong> Šolo <strong>za</strong> častnike. Odkar dela<br />
v Slovenski vojski, se je, kot je dejala,<br />
njen način življenja precej spremenil,<br />
predvsem se več ukvarja s športom. Pripravlja<br />
se, da bo pretekla del maratona<br />
Celje–Logarska dolina.<br />
v prvi četi temeljnega vojaškostrokovnega usposabljanja,<br />
ki je zelo <strong>za</strong>htevna. Res je, da inštruktorji<br />
precej <strong>za</strong>htevajo, vendar hkrati posredujejo<br />
zelo veliko znanja. Po trimesečnem temeljnem vojaškostrokovnem<br />
usposabljanju sem nadaljevala<br />
usposabljanje <strong>za</strong> pridobitev VED strelec. Bilo je<br />
naporno, toda <strong>za</strong>nimivo, ker smo veliko streljali.<br />
Potem sem uspešno končala še VED sanitete, pri<br />
čemer sem pridobila veliko uporabnega znanja<br />
tudi <strong>za</strong> življenje.<br />
Kaj je bilo najtežje na usposabljanjih?<br />
Gotovo <strong>za</strong>četek, saj se moraš najti v sistemu,<br />
spoznati ljudi okoli sebe, da vidiš, kaj <strong>za</strong>htevajo<br />
od tebe. Seveda je bil kakšen dan, ko imaš vse-<br />
ga dovolj, vendar če si odločen, da boš nekaj<br />
dosegel, se vse da.<br />
Nadrejeni so vas predlagali <strong>za</strong> kandidatko Šole<br />
<strong>za</strong> častnike. Udeležili ste se izbirnega<br />
postopka, toda rezultatov<br />
še ni.<br />
Udeležila sem se<br />
majskega izbirnega<br />
postopka. Upam, da bom sprejeta, saj je <strong>za</strong>me<br />
velika čast, da so me kot edino iz CU predlagali<br />
<strong>za</strong> Šolo <strong>za</strong> častnike. To bi bil velik napredek v moji<br />
karieri. Bilo je precej <strong>za</strong>htevno, saj so najprej na<br />
tridnevnem terenu preverjali fizične zmožnosti,<br />
sledili so psihološki testi in <strong>za</strong> konec še tridnevni<br />
<strong>za</strong>ključni teren, na katerem smo delali ves dan.<br />
Izbirnega postopka se je udeležilo 52 kandidatov,<br />
na koncu nas je ostalo 33, izbrali pa naj bi jih 30.<br />
Odkar ste v Slovenski vojski, ste precej spremenili<br />
način življenja, kajne?<br />
Glede na to, da sem v Vipavi prišla v prvo četo,<br />
je bilo kar <strong>za</strong>htevno. Dnevi so bili zelo naporni in<br />
precej sem se morala potruditi, tako da sem napredovala<br />
tudi v kondiciji. Pred <strong>za</strong>poslitvijo v SV<br />
sem poleti plavala, pozimi pa smučala, kar je bilo<br />
skoraj vse od športnih aktivnosti. Zdaj se veliko<br />
več ukvarjam s športom, in sicer vsak dan, predvsem<br />
pa tečem. Ko se telo enkrat navadi na tak<br />
tempo, ga moraš vzdrževati, sicer ti nekaj manjka.<br />
Poleg tega sem še shujšala, <strong>za</strong>to se zdaj počutim<br />
veliko bolje.<br />
Preteči nameravate tudi del maratona Celje–Logarska<br />
dolina.<br />
Pripravljam se, da bom pretekla 15 kilometrov,<br />
kar je <strong>za</strong> prvič dovolj. Treniram dvakrat na dan, in<br />
sicer zjutraj ter popoldan. Vsak dan seveda ne pre-<br />
tečem 15 kilometrov, to pa je odvisno od počutja.<br />
Treba je paziti tudi na prehrano, da je ustrezna in<br />
primerna športnikom. Pomembne so vaje vzdržljivosti<br />
in vaje <strong>za</strong> moč telesa. Za prvo tekmovanje<br />
niti ni pomemben čas, v katerem bom pretekla to<br />
razdaljo, upam pa, da mi bo uspelo v uri in pol.<br />
Se dobro počutite v vipavski vojašnici, imate dovolj<br />
možnosti <strong>za</strong> športne aktivnosti?<br />
V vipavski vojašnici je dovolj možnosti <strong>za</strong> šport,<br />
saj imamo športna igrišča, igrišča <strong>za</strong> odbojko,<br />
košarko in nogomet, tudi okolica vojašnice je primerna<br />
<strong>za</strong> tek. Od novega leta imamo tudi fitnes.<br />
Sicer pa se v tej vojašnici zelo dobro počutim, saj<br />
je nekoliko manjša, zelo urejena, veliko jo tudi<br />
obnavljajo in prav zdaj prenavljajo streho<br />
na največji zgradbi. Vesela sem, da imam<br />
možnost, da delam tu, saj sem blizu<br />
doma. Kolektiv je majhen. Zaposlenih<br />
primanjkuje, <strong>za</strong>to smo si vedno pripravljeni<br />
pomagati.<br />
Valerija Šket Jarm<br />
Foto: Bruno Toič
Karta in kompas <strong>za</strong> lažjo<br />
1. Katera enota SV bo delovala v<br />
afganistanskem Heratu?<br />
k) 11. bataljon <strong>za</strong> zveze,<br />
o) 20. MOTB,<br />
t) vojaška zdravstvena enota,<br />
p) enota <strong>za</strong> specialno delovanje.<br />
2. Kdo poveljuje silam Kforja na Kosovu?<br />
o) general Ethem Erdagi,<br />
g) major Josip Bostič,<br />
s) general Richard Rossmanith,<br />
r) general Yves De Kermabon.<br />
3. Kdaj je bil uradno ustanovljen 430.<br />
mornariški divizion SV?<br />
i) 30. januarja 1993,<br />
e) 26. decembra 1995,<br />
n) 7. marca 1991,<br />
h) 30. januarja 1991.<br />
4. Kdaj bo naslednja napotitev na<br />
prostovoljno služenje vojaškega roka?<br />
m) 20. decembra 2005,<br />
o) 3. marca 2006,<br />
e) 19. septembra 2005,<br />
l) 18. maja 2006.<br />
5. Kako se imenuje poligon v tujini,<br />
ki ga pripadniki SV uporabljajo <strong>za</strong><br />
usposabljanje z rolandi?<br />
a) Munster v Nemčiji,<br />
n) Namfi v Grčiji,<br />
d) Yavoriv v Ukrajini,<br />
t) Koren v Bolgariji.<br />
6. Katera bojna letala je najela Češka?<br />
t) švedske gripne,<br />
n) ameriške F/A-18E,<br />
g) ruske Su-27,<br />
k) eurofighterjeva letala typhoon.<br />
8. Koliko kilometrov je bila dolga letošnja<br />
naj<strong>za</strong>htevnejša kolesarska preizkušnja na<br />
svetu Raam, na kateri je zmagal pripadnik<br />
SV Jure Robič?<br />
š) 4760,<br />
i) 3052,<br />
c) 4910,<br />
z) 4883.<br />
Reševalcem nagradne križanke<br />
9. Katere discipline združuje vojaški<br />
peteroboj?<br />
t) streljanje s puško, plavanje, kolesarjenje,<br />
orientacijski tek in premagovanje vodnih<br />
ovir,<br />
i) streljanje s puško, premagovanje<br />
pehotnih ovir, plavanje, met šolske<br />
bombe v cilj in daljavo ter tek,<br />
v) premagovanje pehotnih ovir, spust po<br />
reki, orientacijski tek, lokostrelstvo in met<br />
šolske bombe v cilj,<br />
j) plavanje, kolesarjenje, orientacijski tek,<br />
premagovanje vodnih ovir in met šolske<br />
bombe v cilj.<br />
10. Kakšen je naslov spletne strani, na kateri<br />
MO objavlja periodične publikacije?<br />
s) www.slovenskavojska.com,<br />
j) www.mors.si/tiskovno_sredisce/<br />
publicistika_mors/index.htm,<br />
š) www.slovenskavojska.si,<br />
v) www.vojaskapublicistika.com.<br />
11. Kateremu slovenskemu vojaku je<br />
posvečena pesem s kitico:<br />
»Vojskovodja se vojskuješ,<br />
topove izumiš, sam izkuješ,<br />
najte’ji zmagal si napad,<br />
slavi te sedem vojnih zmag.«<br />
p) Rudolfu Maistru,<br />
o) Juriju Vegi,<br />
ž) Francu Rozmanu – Stanetu,<br />
c) Janku Hafnerju.<br />
Pravilna rešitev gesla iz prejšnje številke: JURE ROBIČ, EKSTREMNI KOLESAR.<br />
R a z v e d r i l o<br />
7. Katera enota SV je dobila prehodni pokal<br />
prvenstva SV v športu, ki je junija potekalo<br />
v Mariboru?<br />
r) 72. brigada,<br />
i) športna enota,<br />
u) <strong>13</strong>2. gorski bataljon,<br />
a) 1. brigada.<br />
Nagrade prejmejo: Tina Pucihar, Ig 159, 1292 Ig, Peter Doler, Galicija 53 c, 3310 Žalec, in Jože<br />
Polovič, Kurirska pot 3, <strong>13</strong>10 Ribnica.<br />
Nagrajencem čestitamo. Pravilne rešitve tokratnega kvi<strong>za</strong> nam pošljite do petka, 2. septembra<br />
2005, na naslov: Uredništvo Slovenske vojske, Kardeljeva ploščad 24, 1000 Ljubljana.
Maraton<br />
Celje–Logarska dolina<br />
38. vojaško teritorialno poveljstvo vas v soboto, 3. septembra, vabi na tradicionalno tekmovanje v maratonu Celje–<br />
Logarska dolina. Tradicionalna prireditev bo potekala v disciplinah super maraton, vojaški maraton, tek in rekreativni<br />
pohod. Tekmovanje v super maratonu na 75 kilometrov in v vojaškem maratonu na 40 kilometrov bo posamično in<br />
ekipno, pri čemer so v ekipi trije tekmovalci, <strong>za</strong> skupni rezultat pa bodo sešteli čas posameznikov v ekipi. Tekmovanje v<br />
teku na 15 kilometrov bo posamično, rekreativni pohod na 15 kilometrov pa ne bo tekmovalni.<br />
Na prireditvi lahko nastopijo pripadniki GŠSV, poveljstev, <strong>za</strong>vodov in enot SV, <strong>za</strong>posleni v upravah, službah in drugih organih MO, člani organi<strong>za</strong>cij<br />
in društev, kot so ZSČ, ZVVS, Sever in podobni, družinski člani <strong>za</strong>poslenih na MO in v SV ter upokojenci MO. Tekmovalci bodo po spolu razvrščeni v<br />
kategoriji stalna sestava SV in drugi.<br />
Start super maratona bo ob 6. uri na ploščadi pred zgradbo mestne občine Celje, na Trgu celjskih knezov v Celju, start vojaškega maratona pa ob 8.30 v<br />
Mozirju v Savinjskem gaju. Start teka bo ob 10.30 v Lučah, start rekreativnega pohoda pa prav tako v Lučah ob 10.40. Startne številke bodo tekmovalci<br />
na startnih mestih lahko dvignili uro pred <strong>za</strong>četkom tekmovanja.<br />
Prijavo na tekmovanje lahko do petka, 26. avgusta, pošljete na naslov 38. VTP SV Celje, Maistrova 5, 3000 Celje ali po faksu (03) 548 27 45, prijavite<br />
pa se lahko tudi po telefonu (03) 548 32 11. Prijava mora vsebovati točen naziv enote oziroma poveljstva, ime in priimek, kategorijo, datum rojstva<br />
ter naslov tekmovalca. Na prijavnici navedite tudi ime in priimek ter telefonsko številko kontaktne osebe. Prijave <strong>za</strong> tekmovanje posameznikov na 15<br />
kilometrov pošljejo organi<strong>za</strong>cijske enote MO oziroma društva na skupni prijavnici poimensko. Startnine <strong>za</strong> tekmovalce in udeležence pohoda ni.<br />
Za dodatne informacije lahko pokličete majorja Branka Petana, stotnika Toma Pančurja, nadporočnico Brigito Rebič ali višjo vodnico Ksenjo<br />
Konjedič iz 38. VTP na telefonsko številko (03) 548 32 11 oziroma na interno številko 72/4356, 4305 ali 4336.