zdÄné a smÃÅ¡ené konstrukce - Äasopis stavebnictvÃ
zdÄné a smÃÅ¡ené konstrukce - Äasopis stavebnictvÃ
zdÄné a smÃÅ¡ené konstrukce - Äasopis stavebnictvÃ
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
2009<br />
06–07/09<br />
Česká komora autorizovaných inženýrů a techniků činných ve výstavbě<br />
Český svaz stavebních inženýrů<br />
Svaz podnikatelů stavebnictví v ČR<br />
časopis<br />
MK ČR E 17014<br />
Časopis stavebních inženýrů, techniků a podnikatelů • Journal of civil engineers, technicians and entrepreneurs<br />
zděné a smíšené<br />
<strong>konstrukce</strong><br />
projekt: Hanspaulka – Nové vily<br />
speciál: Zelená úsporám<br />
a projektanti I<br />
www.casopisstavebnictvi.cz
sídlo a výrobní závod:<br />
Váňovská 528, 589 01 Třešť<br />
tel.: 567 214 241-4, fax: 567 214 688<br />
pobočka Praha:<br />
Na Pankráci 57, 140 00 Praha 4<br />
tel.: 241 401 809, fax: 261 223 499<br />
e-mail: drevovyroba@podzimek.cz<br />
www.podzimek.cz<br />
Dřevovýroba Podzimek používá<br />
stavební chemii firmy UZIN<br />
UZIN s.r.o., Českomoravská 12a<br />
190 00 Praha 9, tel.: 283 083 314<br />
fax: 283 083 419, info@uzin.cz
editorial<br />
Vážení čtenáři,<br />
architekti, projektanti a hlavně asi<br />
marketingoví manažeři zadělávají<br />
na nejeden bolehlav budoucím<br />
etymologům. V pražské Hanspaulce<br />
byly týmem profesora<br />
Lábuse navrženy tři velmi zajímavé<br />
a skvěle provedené stavby se<br />
zařazením do kategorie činžovní<br />
viladům. Slovo viladům, které<br />
autor článku vzhledem k častému<br />
výskytu tohoto termínu použil<br />
celkem legitimně, je (alespoň pro<br />
mě) poněkud nesrozumitelné. Po<br />
zevrubném průzkumu internetových<br />
vyhledávačů jsem definici<br />
slova viladům nenašel a bylo<br />
by zajímavé zjistit, zda se tento<br />
termín vyučuje na stavebních<br />
fakultách či fakultách architektury.<br />
Pokud ano, napište mně<br />
prosím, chci to vědět! S největší<br />
pravděpodobností si totiž termín<br />
viladům vymysleli už dávno pracovníci<br />
marketingu, aby produktu,<br />
v tomto případě stavbě, dodali<br />
punc luxusu s náznakem finanční<br />
dostupnosti. Stává se ale, že<br />
nemají ani jedno. Každopádně<br />
angličtina žádný villahouse nezná<br />
a ani Ital by termínu villacasa asi<br />
neporozuměl, ostatně jako většina<br />
Čechů.<br />
Ve svých dvou minulých editorialech<br />
jsem zmínil dotační program<br />
Zelená úsporám. Neušetřím Vás<br />
ani teď. Přeskočím ovšem lamentování<br />
o pozitivech a negativech<br />
programu, která postupně vybublávají<br />
na povrch, a přejdu rovnou<br />
k něčemu praktičtějšímu. Technickou<br />
dokumentaci k žádosti<br />
o dotaci v jakékoliv části programu<br />
Zelená úsporám mohou<br />
vypracovávat pouze autorizova-<br />
né osoby. Z devadesáti procent<br />
tvoří tuto skupinu členové České<br />
komory autorizovaných inženýrů<br />
a techniků činných ve výstavbě –<br />
konkrétně více než dvacet tisíc<br />
osob s autorizací v oborech pozemní<br />
stavby, technika prostředí<br />
staveb a technologická zařízení<br />
staveb. Celkem logicky se komora<br />
stala pořadatelem seminářů,<br />
na nichž odborníci na stavební<br />
právo a tepelnou techniku staveb<br />
vysvětlují nebo spíš osvětlují<br />
zásadní a problematické body<br />
programu Zelená úsporám, který<br />
byl bez diskuze vypuštěn do<br />
světa s řadou otazníků. Semináře<br />
ČKAIT, o něž je zatím veliký zájem,<br />
dost těchto otazníků škrtají,<br />
ale přestože budou konány ještě<br />
několik měsíců, stačí informačně<br />
uspokojit sotva dvě tisícovky autorizovaných<br />
inženýrů a techniků.<br />
Proto bude časopis Stavebnictví<br />
ve spolupráci s Informačním<br />
centrem ČKAIT (počínaje tímto<br />
číslem) vydávat všitou přílohu Zelená<br />
úsporám a projektanti budou<br />
informovat zájemce o zásadních<br />
obecných i konkrétních, technických<br />
i právních problémech<br />
programu tak, aby se užitečné<br />
informace dostaly skutečně ke<br />
všem členům komory a nejen<br />
k nim. Vydávání příloh je časově<br />
neomezeno – dokud budou otázky,<br />
budou i odpovědi – a proto<br />
jejich obsah zahrne vždy aktuální<br />
témata, která musí projektanti<br />
řešit v souvislosti s programem<br />
Zelená úsporám. Doufám, že<br />
Vám pomůžeme.<br />
Hodně štěstí přeje<br />
Jan Táborský<br />
šéfredaktor<br />
taborsky@casopisstavebnictvi.cz<br />
inzerce<br />
stavebnictví 06–07/09 3
obsah<br />
06–07/09 červen–červenec<br />
16–21<br />
2009<br />
3 editorial<br />
časopis<br />
stavebnictví<br />
4 obsah<br />
5 aktuality<br />
reportáž<br />
6 Centrální čištění odpadních vod<br />
hlavního města Prahy – druhý díl<br />
stavba roku<br />
12 Re<strong>konstrukce</strong> ateliéru mystérií<br />
speciál<br />
Hanspaulka – Nové vily<br />
Projekt tří reprezentativních bytových domů z dílny architekta<br />
Ladislava Lábuse obohatil jednu z nejprestižnějších rezidenčních<br />
lokalit v hlavním městě.<br />
Zelená úsporám a projektanti I<br />
Populární dotační program Státního fondu životního prostředí se neustále<br />
vyvíjí. Počínaje letním dvojčíslem budeme v rámci pravidelné<br />
přílohy přinášet nejaktuálnější informace pro autorizované osoby.<br />
56–59<br />
projekt<br />
16 Hanspaulka – Nové vily<br />
téma: zděné a smíšené <strong>konstrukce</strong><br />
22 Zděné a smíšené <strong>konstrukce</strong>: současnost,<br />
trendy, stav technické normalizace<br />
Doc. Ing. Jaromír K. Klouda, CSc., EUR ing<br />
31 Navrhování a realizace staveb<br />
z cihelného zdiva POROTHERM<br />
Ing. Petr Veleba<br />
35 Navrhování a realizace stavebních<br />
konstrukcí ze zdiva LIAPOR<br />
Ing. Michala Hubertová, Ph.D., Jan Štefánik<br />
4 0 Stavební systémy VELOX<br />
Milan Richter<br />
4 4 Navrhování a realizace z vápenopískového<br />
zdiva KS-QUADRO, strojní zdění v ČR<br />
Ing. Martin Konečný<br />
patenty a vynálezy<br />
48 Záchrana malovaných a jinak výtvarně<br />
pojednaných dřevěných stropů<br />
materiály a technologie<br />
54 Potrubí pro odvod kouře a tepla<br />
PROMATECT ® – L 500<br />
fenomén<br />
56 Kněžice: komplexní energetické řešení<br />
60 infoservis<br />
62 svět stavbařů<br />
67 numerikon<br />
68 firemní blok<br />
Unikátní energetický projekt v obci Kněžice<br />
Obec Kněžice se rozhodla vyřešit zásobování elektřinou a teplem<br />
použitím komplexního systému ekologické výroby energie. V České<br />
republice jde o ojedinělý počin, který získal řadu ocenění.<br />
70 v příštím čísle<br />
foto na titulní straně: Hanspaulka – Nové vily, Tomáš Malý<br />
4<br />
stavebnictví 06–07/09
aktuality<br />
Horníci z Prievidze obhájili prvenství<br />
v soutěži o cenu Zlatý Permon<br />
Nominace tunelu na úseku 513<br />
mezi Vestcem a Lahovicemi nově<br />
budovaného Pražského okruhu<br />
přinesla horníkům ze společnosti<br />
Skanska BS z Prievidze prestižní<br />
cenu za zásluhy v oblasti bezpečnosti<br />
práce v hornictví Zlatý Permon.<br />
Slovenští horníci v pořadí už<br />
sedmého ročníku soutěže Zlatý<br />
Permon, kterou vyhlašuje Český<br />
báňský úřad, tak zopakovali loňský<br />
triumf v kategorii Podzemní<br />
stavitelství.<br />
Zřizovatelem ceny za Zlatý Permon<br />
bezpečnost v hornictví<br />
je Český báňský úřad spolu<br />
s Odborovým svazem báňských<br />
pracovníků, geologie a naftového<br />
průmyslu a Odborovým svazem<br />
Stavba České republiky. Cena se<br />
uděluje subjektům, které podléhají<br />
dozoru státní báňské správy<br />
České republiky jako projev uznání<br />
za dosažené vynikající výsledky<br />
v oblasti bezpečnosti práce.<br />
Čestný tunel je součástí nového<br />
8,5 km dlouhého úseku Pražského<br />
okruhu, který odkloní tranzitní automobilovou<br />
dopravu z metropole.<br />
Trasa R513 začíná u rozsáhlé křižovatky<br />
v Lahovicích, vede přes 236 m<br />
dlouhý most poté přes Vltavu, dvěma<br />
směrově rozdělenými tunely<br />
o délce 1924 (severní) a 1937 m<br />
(jižní) stoupá k Cholupicím, odkud<br />
bude pokračovat k dálničnímu<br />
přivaděči Vestec. Při ražbě tunelu<br />
použila společnost Skanska takzvanou<br />
Novou rakouskou tunelovací<br />
metodu. ■<br />
inzerce<br />
www.portadoors.cz<br />
Nejlepší výrobce stavebnin<br />
Uzávěrka přihlášek do soutěže<br />
Nejlepší výrobce stavebnin je již<br />
30. června 2009. Cílem soutěže<br />
je upozornit odbornou i laickou<br />
veřejnost na nejmodernější výrobní<br />
provozy a závody průmyslu<br />
stavebních hmot v České republice<br />
s jejich progresivními výrobky<br />
pro stavebnictví a ostatní průmysl<br />
současně ukázat, že i výroba stavebních<br />
hmot a materiálů může<br />
být z hlediska ochrany prostředí<br />
šetrná, moderní a úsporná. Soutěž<br />
přispívá k propagaci tohoto<br />
odvětví a napomáhá tomu, aby<br />
bylo vnímáno jako perspektivní,<br />
zajišťující dobré pracovní uplatnění<br />
a získání kvalifikace. Zviditelnění firem<br />
v období probíhající krize jistě<br />
vydá signál, že i v tomto období,<br />
které není pro stavebnictví a výrobu<br />
stavebních hmot a materiálů<br />
lehké, neodcházejí z trhu tradiční<br />
výrobci. Zároveň pořadatelé upozorňují<br />
vítězné firmy z loňského<br />
ročníku, že předchozí úspěch<br />
je nikterak nediskvalifikuje od<br />
možnosti zvítězit znovu, protože<br />
kritéria soutěže jsou objektivní.<br />
Veškeré další informace o soutěži<br />
najdete na následující webových<br />
adresách:<br />
http://hmoty.urspraha.cz/,<br />
www.sps.cz, www.mpo.cz<br />
a www.casopisstavebnictvi.cz. ■<br />
PORTA DOORS<br />
Váš partner v investicích<br />
Bližší informace o dostupnosti našich výrobků obdržíte na číslech:<br />
Atex Planá:<br />
Praha 224 253 010, info@atex-plana.cz<br />
Darte:<br />
Praha 283 893 630-3, info@darte.cz<br />
Woodcote ČR:<br />
Praha 226 539 146, objednavkyporta@woodcote.cz<br />
stavebnictví 06–07/09 5<br />
Porta KMI Poland +48 58 6778 100 info@porta.com.pl
eportáž<br />
text: Ing. Aleš Mucha foto: archiv HYDROPROJEKT CZ a.s.<br />
Centrální čištění odpadních vod<br />
hlavního města Prahy – druhý díl<br />
Ústřední čistírna odpadních vod (ÚČOV)<br />
v Praze odvádí odpadní vody od více než milionu<br />
obyvatel, průmyslu, infrastruktury. Bude konečně<br />
naplněn dlouhodobě připravovaný kvalitativní<br />
skok a dořešena celá koncepce čištění odpadních<br />
vod tak, aby splňovala závazné podmínky<br />
stanovené předpisy Evropské unie Příspěvek<br />
formuluje současnou koncepci a stav připravované<br />
akce Celková přestavba a rozšíření ÚČOV<br />
Praha a volně navazuje na článek z čísla 05/08<br />
o historii čištění odpadních vod v Praze.<br />
Kvalita a úroveň likvidace odpadních<br />
vod je vždy vizitkou<br />
příslušného urbanizovaného<br />
území. Praha patří a vždy patřila<br />
k vyspělým aglomeracím, jejichž<br />
nakládání s odpadními vodami<br />
má svoji dlouhou historii – řeší<br />
tuto problematiku kontinuálně po<br />
dlouhá desetiletí a neustále hledá<br />
optimum. Vzhledem k právním<br />
předpisům ES a ČR je nezbytné,<br />
aby ÚČOV do konce roku 2010<br />
splňovala závazné podmínky<br />
vypouštění odpadních vod, jinak<br />
Praze hrozí poměrně značné<br />
penále.<br />
Toto nebezpečí motivuje odborníky,<br />
politiky k přípravě rozsáhlé<br />
investiční akce nazvané Celková<br />
přestavba a rozšíření ÚČOV<br />
Praha. Úspěšně již proběhl proces<br />
posuzování vlivu na životní<br />
prostředí, v lednu letošního<br />
roku nabylo právní moci územní<br />
rozhodnutí a byly zahájeny práce<br />
na dokumentaci pro stavební<br />
a vodoprávní povolení a na výběru<br />
zhotovitele. V přípravě je<br />
žádost o spolufinancování ze<br />
zdrojů EU.<br />
Akce tohoto rozsahu přesahuje<br />
svým významem Českou republiku,<br />
její realizace by měla výrazně<br />
napomoci splnění závazků v kvalitě<br />
vod „na hranicích“ směrem<br />
z ČR a projevit svůj efekt v českoněmeckém<br />
hraničním profilu na<br />
řece Labi v Hřensku.<br />
Současný stav<br />
odvodnění HMP<br />
Postupným vývojem systému,<br />
ovlivněném urbanistickým rozvojem<br />
města, má Praha vybudovánu<br />
rozvinutou stokovou síť<br />
odvádějící odpadní vody na celém<br />
katastrálním území převážně<br />
s jednotnou stokovou soustavou<br />
(s oddílnou stokovou soustavou<br />
pro okrajová sídliště a samostatné<br />
menší lokality). Morfologie<br />
území umožňuje v drtivé většině<br />
aplikaci gravitačního systému.<br />
Síť obsahuje více než 54 000 šachet,<br />
143 odlehčovacích komor,<br />
19 čerpacích stanic a více než<br />
2400 km potrubí.<br />
Odpadní vody jsou směřovány<br />
na ÚČOV na Císařském ostrově.<br />
Praha má však i další lokální „pobočné“<br />
komunální čistírny, především<br />
v okrajových územích.<br />
Je jich celkem 28, ale odvádějí<br />
pouze 5–6 % všech odpadních<br />
vod Prahy. V současné době<br />
jejich význam stoupá vzhledem<br />
k dynamickému rozvoji okrajových<br />
částí a masivnímu zastavování<br />
území bytovou i průmyslovou<br />
zástavbou a tím dochází<br />
k enormnímu zvyšování produkce<br />
splaškových vod i urychlování<br />
odtoku srážkových vod.<br />
Dominantou však zcela logicky<br />
zůstává problematika ÚČOV.<br />
Dominantní tok Prahy – Vltava<br />
– je schopen se adaptovat<br />
i na poměrně značný příjem<br />
odpadních vod. Řada odlehčení<br />
je však zaústěna do drobných<br />
vodních toků, jejichž vodnost<br />
a především jakost vody je velice<br />
▼ Celkový pohled – zákres do ortofotomapy – na konečnou podobu dostavby projektu. Stavba 1 + 2.<br />
6<br />
stavebnictví 06–07/09
nízká. Je prokázáno, že jakost<br />
těchto toků je ovlivněna velkým<br />
množstvím tzv. černých výustí<br />
a že jejich omezení a napojení na<br />
soustředěný systém je zejména<br />
řešením neutěšeného stavu vody<br />
těchto recipientů.<br />
Celý systém odvádění odpadních<br />
vod je jako celek funkční, bez<br />
zásadních kapacitních, technických<br />
či jiných problémů, a to<br />
i ve vztahu ke zvýšeným stavům<br />
v recipientech v povodňových<br />
obdobích. Systém samozřejmě<br />
vyžaduje kontinuální obnovu<br />
a doplňování. Procesy čištění<br />
jsou na vyspělé úrovni a obecně<br />
je nezbytné vedle údržby<br />
a obnovy udělat pro poslední krok<br />
v naplňování podmínek předpisů<br />
stanovených ES zásadní rozhodnutí<br />
v oblasti koncepce kalové<br />
koncovky.<br />
Generel odvodnění –<br />
kontinuální nástroj<br />
pro systémový přístup<br />
Rozsáhlý systém odvádění<br />
odpadních vod vyžaduje odpovídající<br />
nástroj pro jeho řízení,<br />
provoz, údržbu i rozvoj. Stoková<br />
síť byla navržena a rozvíjena pomocí<br />
po dlouhá desetiletí jediné<br />
existující, tzv. Máslovy metody<br />
(vedle obdobné Bartoškovy,<br />
uplatňované na zbytku území<br />
ČR), která neumožňovala posuzovat<br />
skutečné chování stokové<br />
sítě. Tato metodika vedla k určitým<br />
skrytým kapacitním rezervám,<br />
jež nadlepšují funkčnost<br />
systému dodnes i přes změny<br />
v urbanizmu území Prahy a tím<br />
odtoku odpadních, především<br />
srážkových vod.<br />
V současnosti poskytuje výpočetní<br />
technika možnostmi<br />
simulace ve výpočtech realizovat<br />
skutečný stav a na tomto<br />
základě vyvozovat prognózy,<br />
plány a závěry. Pro řešení stokových<br />
systémů byl rozvinut<br />
nový obor, tzv. hydroinformatika,<br />
založený na uplatňování<br />
hydrodynamických simulačních<br />
modelů, na nichž lze posoudit<br />
současný stav (samozřejmě<br />
v závislosti na přesnosti<br />
vstupních dat). Na základě<br />
zvolených cílových stavů pak<br />
navrhovat budoucí koncepci –<br />
generely odvodnění.<br />
V Praze byla realizována tzv.<br />
koncepční fáze generelu v letech<br />
1999–2001. Její závěry<br />
jsou několik let důsledně uplatňovány<br />
správcem majetku,<br />
Pražskou vodohospodářskou<br />
společností a.s., i využívány<br />
(a doplňovány především v části<br />
měření a předávání provozních<br />
zkušeností) provozní<br />
společností Pražské vodovody<br />
a kanalizace, a.s.<br />
Generel odvodnění je také významným<br />
prvkem pro řešení<br />
protipovodňové ochrany města,<br />
neboť zvýšenými hladinami<br />
v recipientech přirozeně hrozí<br />
zpětné zatopení sítě, a proto je<br />
nezbytné řešit nejen ochranu<br />
vlastního území, ale i ochranou<br />
stokové sítě. Pro návrh řešení<br />
centrální čistírny poskytl generel<br />
vzhledem k možnostem simulačních<br />
technologií mnoho nových<br />
informací.<br />
Celková přestavba<br />
a rozšíření ÚČOV<br />
Praha má tedy podklady a nástroje<br />
pro dořešení koncepce<br />
likvidace odpadních vod a také<br />
v zásadě kontinuální dlouhodobou<br />
koncepční přípravu, mnohé<br />
výstupy, informace, variantní<br />
řešení. Jsou známy technické,<br />
časové, finanční a další konsekvence<br />
a definovány jasné<br />
cílové podmínky a povinnost<br />
je v krátké době řešit.<br />
Zásady celkové koncepce<br />
V roce 2004 se Praha vrátila ke<br />
konceptu udržení vodní linky na<br />
území Císařského ostrova. Přes<br />
určitý odpor jde o výraz logiky<br />
a racionalizace přístupu. Čistírna<br />
bývá umisťována v nejnižším<br />
místě lokality, aby do ní mohly<br />
být splaškové vody dopravovány<br />
v maximální míře gravitačně,<br />
a tedy s co nejnižšími energetickými<br />
a provozními nároky.<br />
Vzhledem k možnosti využití<br />
nového území – prostoru bývalé<br />
zahrádkářské kolonie (jež nebyla<br />
po povodních 2002 obnovena),<br />
dojde na tomto území k výstavbě<br />
nové oddělené vodní linky<br />
a současně k zásadní rekonstrukci<br />
a vylepšení stávající čistírny.<br />
Tímto řešením dochází k optimalizaci<br />
řady provázaných<br />
faktorů:<br />
■ možnosti likvidace většího<br />
množství srážkových vod<br />
Celkem z toho Stavba 2<br />
Q 24<br />
denní průměr 3,77 m 3 /s 1,885 m 3 /s<br />
Q b<br />
balastní vody 0,66 m 3 /s 0,330 m 3 /s<br />
k d<br />
koeficient denní<br />
nerovnoměrnosti<br />
1,20 1,20<br />
Q d<br />
denní maximum 4,39 m 3 /s 2,195 m 3 /s<br />
k h,max<br />
koeficient hodinové<br />
nerovnoměrnosti<br />
1,50 1,5<br />
Q max<br />
hodinové maximum 6,25 m 3 /s 3,125 m 3 /s<br />
Q dešť<br />
na biologické čištění 8,20 m 3 /s 4,1 m 3 /s<br />
srážkové 1) vody na mechanicko-chemické<br />
čištění<br />
3,00 m 3 /s pouze nová vodní linka<br />
Q celkem 11,20 m 3 /s –<br />
▲ Tab. 1. Přítok odpadních vod; 1) odpadní vody při srážkovém průtoku<br />
BSK 5<br />
CHSK<br />
NL<br />
NL zž<br />
N c<br />
N-NH 4<br />
P c<br />
390 mg/l<br />
1000 mg/l<br />
825 mg/l<br />
▲ Tab. 2. Maximální koncentrace znečištění odpadních vod<br />
Denní<br />
maximum<br />
Týdenní<br />
maximum<br />
575 mg/l<br />
75 mg/l<br />
39 mg/l<br />
12,9 mg/l<br />
Měsíční<br />
maximum<br />
▲ Tab. 3. Bilanční hodnoty vstupního znečištění odpadních vod<br />
Roční<br />
průměr<br />
BSK 5<br />
kg/den 72 450 66 600 58 250 48 375<br />
CHSK kg/den 185 750 170 350 156 500 132 750<br />
NL kg/den 153 250 144 925 130 750 92 275<br />
NL zž<br />
kg/den 106 810 82 575 – –<br />
N C<br />
kg/den 13 935 13 180 12 360 10 950<br />
N-NH 4<br />
kg/den 7 245 7 040 6 330 5 600<br />
P C<br />
kg/den 2 400 2 150 1 965 1 575<br />
EO – 1 207 500 1 110 000 970 834 806 250<br />
Parametr<br />
hodnota p<br />
mg/l<br />
hodnota m<br />
mg/l<br />
roční průměr<br />
mg/l<br />
CHSK 55 100 –<br />
BSK 5 15 25 –<br />
NL 20 30 –<br />
P celk. – 3 0,8<br />
N celk. – 20 10,0<br />
▲ Tab. 4. Hodnoty znečištění garantované na odtoku z Nové vodní linky<br />
■ reálný návrh procesu re<strong>konstrukce</strong><br />
stávající čistírny za plného<br />
provozu, tím zefektivnění<br />
provozu za re<strong>konstrukce</strong>;<br />
■ optimalizaci obnovy chodu<br />
procesu čištění po eventuálních<br />
povodních;<br />
stavebnictví 06–07/09 7
■ zlepšení funkčnosti celého<br />
areálu a tím snížení negativních<br />
vlivů na okolí;<br />
■ architektonickým úpravám celého<br />
území s cílem jeho maximálního<br />
možného zpřístupnění<br />
veřejnosti;<br />
■ Nejlevnější řešení pro doposud<br />
zadané podmínky.<br />
Celková základní koncepce řešení<br />
přestavby a rozšíření ÚČOV<br />
spočívá v rozdělení průtoků na<br />
dvě části:<br />
– Stavba 1: nová vodní linka;<br />
– Stavba 2: přestavba ÚČOV ve<br />
stávajícím areálu.<br />
Vstupní a výstupní parametry<br />
pro navrženou koncepci<br />
Koncepce řeší zajištění požadovaného<br />
stupně čištění odpadních<br />
vod podle platných předpisů<br />
ČR NV č. 61/2003 Sb., ve<br />
znění pozdějších předpisů (NV<br />
č. 229/2007 Sb.), které jsou<br />
v souladu se směrnicí 91/271/<br />
EEC o čištění odpadních vod<br />
(snížení ekologické zátěže<br />
vodního toku).<br />
Podkladem pro projektovou dokumentaci<br />
byly odsouhlasené<br />
zadávací parametry množství<br />
a znečištění odpadních vod.<br />
Vstupní parametry byly stanoveny<br />
na základě stávajících údajů<br />
s mírným výhledem jako rezervou<br />
na další rozvoj města.<br />
Stanovení průměrné roční hodnoty<br />
přivedeného znečištění,<br />
a to včetně měsíčního, týdenního<br />
a denního maxima,<br />
zohledňuje kolísání přivedeného<br />
znečištění v průběhu roku<br />
a udává maximální koncentraci,<br />
při které je ještě garantován<br />
efekt čištění splaškové odpadní<br />
vody.<br />
▲ Stavba 1 – Nová vodní linka<br />
Přítok odpadních vod<br />
Vzhledem k předpokladu dělení<br />
přítoku na obě budoucí vodní<br />
linky v poměru 1:1 lze pro každou<br />
linku formulovat parametry<br />
následovně (viz tab. 1.).<br />
Minimální měsíční průměrná<br />
teplota vody na odtoku neklesá<br />
pod 12 ºC. Průměrná roční<br />
teplota vypouštěné, biologicky<br />
vyčištěné odpadní vody neklesá<br />
pod 15 ºC a obvykle se pohybuje<br />
v rozmezí 15–16 ºC.<br />
Pro rekonstruovanou stávající<br />
ÚČOV (Stavba 2) jsou garantovány<br />
stejné hodnoty, pouze<br />
parametr CHSK – hodnota p je<br />
60 mg/l.<br />
Stavba 1 Nová vodní linka<br />
V rámci Celkové přestavby<br />
Stavby 1 budou ve stávajícím<br />
areálu ÚČOV vybudovány dvě<br />
nové čerpací stanice sdružené<br />
do jednoho objektu, které<br />
zajistí spojení odpadních vod<br />
z horního horizontu (stoky A,<br />
C, K) a spodního horizontu<br />
(stoky B, D, E, F) do jednoho<br />
místa, odkud bude možné řídit<br />
rozdělení odpadních vod na<br />
dvě samostatné části, starou<br />
a novou vodní linku, v předpokládaném<br />
poměru 1:1. Současně<br />
bude možné odvést veškeré<br />
přitékající odpadní vody na<br />
novou vodní linku, a to především<br />
při odstávce stávající části<br />
ÚČOV. Toto řešení jednak umožňuje<br />
různé kombinace v různých<br />
provozních stavech, jednak mísí<br />
odpadní vody z obou břehů<br />
a nepředurčuje je k čištění v jedné<br />
či druhé lince.<br />
Nedílnou a podmiňující součástí<br />
tohoto řešení jsou objekty Nátokového<br />
labyrintu ÚČOV Praha,<br />
jimiž je řešeno přivedení odpadních<br />
vod stok E, F z pravého břehu<br />
Vltavy a odpadních vod stok<br />
B, D z levého břehu plavebního<br />
kanálu do prostoru ÚČOV. Dochází<br />
tak k optimalizaci systému<br />
přívodu vod z obou břehů Vltavy<br />
na ostrov a čištění vzhledem<br />
k zásadní koncepční změně<br />
a zavedení dvou vodních linek.<br />
Nová vodní linka je navržena jako<br />
kompletní mechanicko-biologická,<br />
založená na kaskádovém<br />
aktivačním systému ALPHA<br />
a třetím stupni čištění (ověřeném<br />
v praxi například na nové<br />
centrální čistírně v Bruselu),<br />
a obsahuje tyto hlavní technologické<br />
celky:<br />
■ objekt hrubého a mechanického<br />
čištění;<br />
■ čerpací stanice mechanicky<br />
předčištěných vod;<br />
■ objekt biologického čištění;<br />
■ dávkování externího substrátu;<br />
■ dosazovací nádrže;<br />
■ třetí stupeň čištění;<br />
■ povodňovou čerpací stanici;<br />
■ vyústění biologicky vyčištěných<br />
odpadních vod do Vltavy;<br />
■ vyústění mechanicky předčištěných<br />
dešťových vod do<br />
Vltavy;<br />
■ objekty dezodorizace a filtrace<br />
vzduchu.<br />
Kapacitně je nová vodní linka<br />
dimenzována na 50 % celkového<br />
přítoku odpadních vod hlavního<br />
města Prahy, hydraulicky však<br />
na 6,0 m 3 /s tak, aby po dobu<br />
přestavby stávající části ÚČOV<br />
mohla být vodní linka plně odstavena.<br />
Výškově je celý komplex umístěn<br />
tak, aby byly optimalizovány<br />
a dodrženy požadavky na gravitační<br />
průtok odpadní vody, na<br />
rozsah čerpání odpadních vod,<br />
na protipovodňovou ochranu<br />
a výsledky modelových výpočtů,<br />
na vliv na životní prostředí<br />
a krajinný ráz. Nová linka zaujímá<br />
mimo existující areál plochu<br />
cca 10,2 ha.<br />
▼ Blokové schéma nové vodní linky<br />
Nová linka v zahrádkách<br />
▼ Blokové schéma stávající linky po úpravách<br />
Re<strong>konstrukce</strong> ÚČOV<br />
Přítok<br />
Česle<br />
Lapáky<br />
písku<br />
Lamelové<br />
usazovací nádrže<br />
Interní<br />
recikulace<br />
Odtok<br />
Staré dosazovací<br />
nádrže<br />
Vratný kal<br />
Denitrifikace<br />
Usazovací nádrže<br />
Anaerobie<br />
Denitrifikace<br />
1<br />
Nitrifikace<br />
1<br />
D 2 N 2 D 3 N 3<br />
Denitrifikační<br />
filtry<br />
Aktivační nádrže<br />
Odtok<br />
8<br />
3. stupeň čištění<br />
chemické srážení<br />
fosforu<br />
Vratný kal<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
Regenerace<br />
Regenerace<br />
Nové dosazovací<br />
nádrže<br />
Interní recirkulace<br />
Vratný kal<br />
Lapáky<br />
písku<br />
Česle<br />
Přítok<br />
Dosazovací nádrže
Úpravy ve stávajícím areálu<br />
ÚČOV<br />
Návrh přestavby ÚČOV vychází<br />
z principu zachování maximálního<br />
množství stávajících objektů<br />
s cílem minimalizace investičních<br />
nákladů. Bude použit systém<br />
R–D–N, který bude doplněn<br />
o následné denitrifikační filtry<br />
s dávkováním externího substrátu.<br />
Použití následných denitrifikačních<br />
filtrů zajistí dosažení<br />
garantované koncentrace<br />
10 mg/l N c<br />
na odtoku jako celoroční<br />
průměr.<br />
Odpadní voda z nové čerpací<br />
stanice bude zavedena do stávající<br />
česlovny a následně na provzdušňované<br />
lapáky písku. Odtud<br />
bude odpadní voda zavedena<br />
na čtveřici usazovacích nádrží,<br />
které budou zakryty a počítá se<br />
s odsáváním a filtrací dmýchaného<br />
vzduchu. Chemické předsrážení<br />
zůstane zachováno. Sem bude<br />
demolována a na jejím místě<br />
postavena zakrytá denitrifikační<br />
nádrž s čerpací stanicí. Do denitrifikační<br />
nádrže bude zavedena<br />
mechanicky předčištěná odpadní<br />
voda, vratný kal ze starých<br />
i nových dosazovacích nádrží<br />
a interní recykl.<br />
Z odtokové galerie nitrifikační<br />
nádrže bude aktivační směs<br />
odtékat na čtveřici nových<br />
a rovněž čtveřici starých dosazovacích<br />
nádrží.<br />
▼ Stavba 2 – Úpravy ve stávajícím areálu ÚČOV<br />
Návrh přestavby ÚČOV vychází<br />
z následujících předpokladů:<br />
■ Stávající objekty ÚČOV v maximální<br />
míře zachovají účelem<br />
minimalizace investičních<br />
nákladů na její rekonstrukci se<br />
v maximální míře zachovají;<br />
■ úpravy stávající ÚČOV uskutečněné<br />
do doby uvedení<br />
nové vodní linky do provozu<br />
budou v souladu s koncepcí<br />
budoucího provozování celého<br />
komplexu ÚČOV;<br />
■ bude vybudována společná<br />
čerpací stanice přitékajících odpadních<br />
vod pro obě vodní linky<br />
s měnitelným poměrem rozdělení<br />
odpadní vody přitékající na<br />
obě vodní linky;<br />
■ všechny objekty, které mohou<br />
být zdrojem zápachu, budou<br />
zakryty, vzduch bude odsáván<br />
a filtrován (chemická filtrace<br />
na trojstupňových skrápěných<br />
kolonách);<br />
■ všechny využívané stávající<br />
objekty se budou ve stavební<br />
části sanovat a jejich strojní<br />
vybavení bude podle potřeby<br />
rekonstruovat;<br />
■ přestavba bude probíhat při<br />
úplném odstavení vodní linky,<br />
ale při zachování plného<br />
provozu stávajícího kalového<br />
hospodářství;<br />
■ celková přestavba bude koordinována<br />
s Investičními<br />
opatřeními PVS a.s. k zamezení<br />
negativních vlivů na okolí<br />
a zajištění řádného provozu.<br />
Ta jsou realizována v předstihu<br />
a musí být v souladu s budoucí<br />
přestavbou;<br />
■ v současnosti zůstává způsob<br />
anaerobní stabilizace kalů,<br />
jako samostatná akce je řešeno<br />
zakrytí a dezodorizace<br />
skládky kalů;<br />
■ kalové hospodářství na ÚČOV<br />
bude zpracovávat kal z obou<br />
linek a produkovaný fugát<br />
z odvodňování vyhnilého kalu<br />
bude možné čistit na obou<br />
vodních linkách.<br />
Základní principy návrhu<br />
úprav stávající ÚČOV:<br />
■ stávající česlovna bude i nadále<br />
využívána;<br />
■ stávající lapáky písku (4 ks)<br />
budou zakryty s odsáváním<br />
a filtrací vzduchu a nadále<br />
využívány;<br />
■ čtveřice nádrží primární sedimentace<br />
SN 1–4 budou<br />
i nadále využívané jako primární<br />
sedimentace (budou zakryty<br />
a počítá se s odsáváním<br />
a filtrací vzduchu);<br />
■ čtveřice SN 5–8 bude včetně<br />
rozdělovacího objektu demolována<br />
a na jejím místě bude vybudována<br />
denitrifikační nádrž;<br />
■ chemické předsrážení zůstane<br />
funkční;<br />
■ stávající aktivační nádrž bude<br />
fungovat jako nitrifikační<br />
a z konce odtokové galerie<br />
bude zaveden interní recykl<br />
do předřazené denitrifikační<br />
nádrže;<br />
■ staré dosazovací nádrže budou<br />
zčásti i nadále využívány<br />
(DN 5–8) a zbylé 4 nádrže<br />
(DN 1–4) budou zrušeny a na<br />
jejich místě bude realizován<br />
denitrifikační filtr a dávkování<br />
externího substrátu;<br />
■ stávající nádrž zůstane ve<br />
stejné funkci, přičemž bude<br />
rozdělena na oxickou a anoxickou<br />
část; do oxické části<br />
bude zaveden odpovídající<br />
podíl z celkové produkce<br />
fugátu z odvodňování vyhnilého<br />
kalu. Bude zakryta<br />
a počítá se s odsáváním<br />
a filtrací vzduchu;<br />
■ biologicky vyčištěná odpadní<br />
voda bude z dosazovacích nádrží<br />
zavedena na postdenitrifikační<br />
filtry za účelem snížení<br />
koncentrace dusičnanového<br />
dusíku na hodnotu, která<br />
zajistí dosažení celoročního<br />
průměru 10 mg/l N c<br />
na odtoku;<br />
bude nutné dávkování<br />
externího substrátu k dosažení<br />
požadovaného efektu<br />
denitrifikace; denitrifikační<br />
filtry budou umístěny v části<br />
plochy stávajících starých dosazovacích<br />
nádrží DN 1–4;<br />
■ simultánní srážení bude zachováno;<br />
■ veškeré možné zdroje zápachu<br />
budou dezodorizovány;<br />
■ stávající kalové hospodářství<br />
zůstane v provozu po celou<br />
dobu výstavby. V době dosažení<br />
výhledové produkce<br />
a kvality kalů (2015–2020)<br />
bude nové kalové hospodářství<br />
vybudováno již podle<br />
nových parametrů mimo areál<br />
ÚČOV.<br />
Lze říci, že přestavba spočívá ve<br />
větších či menších úpravách na<br />
objektech stávající ÚČOV. Budou<br />
například rekonstruovány hydraulické<br />
cesty (žlaby), postaveny<br />
nové lokální přečerpací stanice<br />
odpadních vod a kalů, upraveny<br />
stávající aktivační nádrže, zakryty<br />
a dezodorizovány stávající objekty<br />
kromě dosazovacích nádrží<br />
stavebnictví 06–07/09 9
apod. Nově bude vybudován<br />
kombinovaný objekt postdenitrifikace<br />
a třetího stupně čištění<br />
(chemického srážení fosforu<br />
solemi železa) na odtoku ze<br />
stávajících dosazovacích nádrží.<br />
Pro výstavbu denitrifikačních<br />
filtrů se zřejmě využije uvolněný<br />
prostor, který vznikne demolicí<br />
čtyř stávajících dosazovacích<br />
nádrží (DN 1–4).<br />
Některé stavební úpravy vyžadují<br />
úplnou odstávku ÚČOV<br />
kromě kalového hospodářství,<br />
které musí zůstat trvale v provozu<br />
pro zpracování kalů z nové<br />
vodní linky, jež v této době bude<br />
v provozu.<br />
Architektonické řešení<br />
Architektonické řešení je jednou<br />
z nejdiskutovanějších stránek<br />
celého připravovaného<br />
projektu. V rámci přípravy jsou<br />
maximálně zohledňovány podmínky,<br />
požadavky a připomínky<br />
odpůrců tohoto řešení v dané<br />
lokalitě. Jejich zapracování<br />
však svým způsobem ovlivňuje<br />
vlastní koncepci a dílčí technologické<br />
celky.<br />
Architektura je řešena v rámci<br />
celku, tedy staveb 1 a 2, a bude<br />
ještě „laděna“ v rámci pojetí<br />
celé trojské kotliny, nicméně<br />
zásady jsou již jednoznačně<br />
formulovány v územně povolovacím<br />
řízení.<br />
Řešení přestavby ÚČOV (Stavba<br />
2) vychází z větší části z přepláštění<br />
stávajících objektů a dále<br />
z dostavby nových objektů čistírny<br />
a aplikace vegetačních střech<br />
a vychází z principu vizuální<br />
rekultivace prostoru. Stávající<br />
stavby vznikaly v mnoha desetiletích<br />
podle původních plánů<br />
růstu areálu ÚČOV a jejich stavebně<br />
konstrukční a architektonický<br />
vzhled podléhal dobovým<br />
názorům.<br />
Nyní je cílem je vytvořit scelení<br />
vzhledu areálu do jednotného<br />
architektonického stylu.<br />
Celý areál je cíleně navržen<br />
v tzv. nulovém zeleném designu<br />
přebírajícím technologickou<br />
funkčnost navrhované čistírny<br />
s maximálním ohledem na celkové<br />
zakomponování objektu<br />
do stávajícího krajinného rázu.<br />
Architektonické řešení tedy nijak<br />
▲ Koncepce současného kalového hospodářství<br />
nepopírá tvář této funkčnosti<br />
a přiznává technologické řešení<br />
jednotlivých objektů tohoto<br />
areálu.<br />
Kalové hospodářství<br />
Čistírenské kaly obecně<br />
Kal je materiál vznikající na<br />
všech čistírnách odpadních<br />
vod a kalové hospodářství je<br />
proto jejich nedílnou součástí.<br />
Množství produkovaných kalů<br />
vzrůstá s rostoucím podílem<br />
čištěných odpadních vod a se<br />
zvyšujícími se požadavky na<br />
kvalitu vypouštěných odpadních<br />
vod, a to jak v důsledku stále<br />
účinnějšího biologického čištění,<br />
tak i používání chemického<br />
srážení na ČOV.<br />
Produkci kalů tedy nelze zabránit,<br />
pouze lze výběrem technologie<br />
zmenšit jejich konečné<br />
množství. Jediné možnosti jejich<br />
zpracování jsou recyklace<br />
a destrukční metody. Možnosti<br />
recyklace zahrnují použití jako<br />
organické hnojivo, lze je použít<br />
pro vylepšení kvality půdy<br />
v zemědělství a pro rekultivace.<br />
Destrukční metody zahrnují procesy<br />
spalování nebo zplyňování,<br />
jež jsou realizovány s respektováním<br />
požadavků na efektivní<br />
využití energetického obsahu<br />
zpracovávaného materiálu,<br />
anebo použití kalu jako přídavku<br />
do paliva, kde je vzniklý popel<br />
využíván nebo skládkován.<br />
K dispozici je řada možností<br />
zpracování kalů zlepšujících<br />
jejich vlastnosti a složení. Obecně<br />
jsou zaměřeny na snižování<br />
obsahu organických látek, vody,<br />
patogenů a zápachu. Objevují se<br />
technologie schopné odstranit<br />
i takové znečišťující látky jako<br />
těžké kovy, jsou však neúměrně<br />
drahé a tím v současnosti nejsou<br />
reálnou alternativou.<br />
Volba technologií pro zpracování<br />
čistírenských kalů bude v blízké<br />
budoucnosti z velké části řízena<br />
předpisy a tlaky veřejnosti<br />
a zákazníků i ekonomickými faktory,<br />
neboť obvykle představuje<br />
přibližně polovinu celkových<br />
nákladů na čištění odpadních<br />
vod.<br />
Současný stav kalového hospodářství<br />
ÚČOV<br />
V současnosti se veškerý produkovaný<br />
surový kal zpracovává<br />
anaerobní stabilizací ve 12 vyhnívacích<br />
nádržích, které jsou<br />
seskupeny do tří čtveřic. Technologicky<br />
jsou vyhnívací nádrže<br />
řazeny dvoustupňově, tj. každou<br />
čtveřici nádrží tvoří dvě nádrže<br />
I. stupně s pevným stropem<br />
a dvě nádrže II. stupně s nasazeným<br />
plynojemem. Nádrže<br />
I. stupně jsou míchány mechanicky<br />
vrtulovými míchadly<br />
a ohřívány na provozní teplotu<br />
externí cirkulací přes výměníky<br />
voda – kal. Nádrže<br />
II. stupně jsou nevyhřívané<br />
a nemíchané. Všechny vyhnívací<br />
nádrže I. stupně jsou<br />
v současnosti provozovány<br />
v termofilním teplotním režimu<br />
při teplotě 55 °C. Primární<br />
kal odkalovaný z usazovacích<br />
nádrží se mísí s přebytečným<br />
aktivovaným kalem zahuštěným<br />
na odstředivkách v čerpací<br />
jímce a řízeným režimem se<br />
čerpá do reaktorů I. stupně.<br />
V posledních letech se technickými<br />
opatřeními a režimem<br />
provozu podařilo dosáhnout<br />
relativně vysoké koncentrace<br />
sušiny směsného surového<br />
kalu vstupujícího do procesu<br />
(60 kg/m 3 ).<br />
Produkovaný bioplyn je využíván<br />
k výrobě elektrické energie<br />
v pěti instalovaných kogeneračních<br />
jednotkách s jednotkovým<br />
elektrickým výkonem cca<br />
1 MW. Roční produkce bioplynu<br />
z anaerobní stabilizace<br />
je cca 16,6 mil. Nm 3 , z čehož<br />
je do kogeneračních jednotek<br />
vedeno cca 75 % instalovaných.<br />
Průměrná denní výroba<br />
elektrické energie je 74,4 MWh,<br />
výroba elektrické energie v roce<br />
2007 v ÚČOV Praha činila cca<br />
27 629 MWh. Toto nezanedbatelné<br />
množství energie hovoří<br />
pro podporu technologie úpravy<br />
kalů cestou anaerobní fermentace,<br />
neboť tím je možné přispět<br />
k plnění rámcových závazků ČR<br />
pro zvyšování podílu obnovitelných<br />
zdrojů při výrobě energie<br />
(výroba el. energie v ÚČOV<br />
představuje cca 0,9 % výroby<br />
energie ze všech obnovitelných<br />
zdrojů v ČR, resp. asi 17 %<br />
z výroby el. energie založené na<br />
bioplynu).<br />
Případný přebytečný bioplyn<br />
(v případě havárie nebo nedostatečné<br />
kapacity kogenerace)<br />
se spaluje ve čtyřech hořácích<br />
zbytkového plynu. Veškerá vyrobená<br />
el. energie je využita pro<br />
vlastní potřeby a teplo pak pro<br />
ohřev reaktorů apod.<br />
10<br />
stavebnictví 06–07/09
Vyhnilý kal se odvodňuje na<br />
horizontálních dekantačních<br />
odstředivkách na průměrnou<br />
koncentraci sušiny cca 33 %.<br />
Odvodněný kal je dopravován<br />
systémem zakrytých dopravníků<br />
do uzavíratelných kontejnerů<br />
a odvážen nákladními automobily<br />
ke zpracování na průmyslový<br />
kompost, který se dále používá<br />
k rekultivaci skládek. Vyhnilý kal<br />
je také v množství cca 120 m³/d<br />
(44 400 m³/rok, tj. cca 5 % celkové<br />
produkce) dopravován potrubím<br />
na kalová pole v Drastech<br />
a po jeho odvodnění a vysušení<br />
je využit jako rekultivační<br />
substrát.<br />
Technicky jsou podle provedeného<br />
odborného posudku některé<br />
vyhnívací nádrže na hranici způsobilosti,<br />
a proto PVS a.s. realizuje<br />
postupně v rámci své kontinuální<br />
údržby ÚČOV jejich obnovu<br />
a rekonstrukci.<br />
Kalové hospodářství v rámci<br />
akce Celková přestavba<br />
a rozšíření ÚČOV<br />
Součástí koncepce v rámci<br />
akce Celková přestavba a rozšíření<br />
ÚČOV Praha na Císařském<br />
ostrově je i intenzifikace<br />
a rozšíření stávajícího kalového<br />
hospodářství. Tím bude zajištěno,<br />
že po realizaci této stavby<br />
bude hlavní město vybaveno<br />
funkčním systémem odvádění<br />
a čištění odpadních vod v souladu<br />
s požadavky evropského<br />
i národního právního rámce v oblasti<br />
vod i odpadového hospodářství.<br />
Touto stavbou realizovaný<br />
způsob čištění odpadních vod<br />
v ÚČOV Praha na Císařském<br />
ostrově bude splněním již dnes<br />
definovaných legislativních požadavků<br />
představovat dlouhodobé<br />
koncepční řešení.<br />
V oblasti kalového hospodářství<br />
a zejména následného<br />
zpracování produkovaných<br />
kalů je však reálné ve střednědobém<br />
horizontu očekávat<br />
vývoj také v oblasti legislativy,<br />
která zahrne nová ekologická<br />
hlediska a pozmění preferovaná<br />
technická řešení s logickým<br />
dopadem do ekonomických<br />
podmínek. Proto je nutné nejen<br />
minimalizovat negativní<br />
vlivy nakládání s kaly na okolí,<br />
ale zabývat se výhledovým<br />
koncepčním řešením kalového<br />
hospodářství ÚČOV Praha v potřebných<br />
souvislostech.<br />
Tento přístup preferuje i Evropská<br />
komise, která při projednávání<br />
žádosti o finanční podporu<br />
realizace stavby Celková přestavba<br />
a rozšíření ÚČOV Praha<br />
na Císařském ostrově vyslovila<br />
požadavek, aby do roku 2010<br />
hlavní město Praha formulovalo<br />
svoji představu o koncepčním<br />
řešení kalové problematiky.<br />
Příprava výhledové koncepce –<br />
výběr variant<br />
PVS a.s. v rámci svých kompetencí<br />
ke koncepčním činnostem<br />
týkajících se spravovaného vodohospodářského<br />
infrastrukturního<br />
majetku hl. m. Prahy přistoupila<br />
pro naplnění tohoto požadavku<br />
ke zpracování odborného koncepčního<br />
podkladu, který by<br />
umožnil kvalifikované rozhodnutí<br />
při řešení tohoto klíčového<br />
problému.<br />
Při výběru technologii zpracování<br />
surových kalů byly v rámci<br />
pracovní skupiny preferovány<br />
tři základní procesy:<br />
■ anaerobní stabilizace (vyhnívání);<br />
■ přímé spalování;<br />
■ aerobní fermentace.<br />
Pokud jde o následné zpracování<br />
produktů těchto technologií,<br />
je v případě anaerobní stabilizace<br />
otevřené prakticky celé<br />
spektrum možných postupů,<br />
tj. spalování, spoluspalování,<br />
kompostování, využití k rekultivaci<br />
nezemědělské půdy. Aerobní<br />
fermentace umožňuje zpracování<br />
produktů kompostováním nebo<br />
využitím k rekultivaci půdy. Spalování<br />
surových kalů a vyhnilých<br />
kalů, resp. přímé spalování energetického<br />
produktu aerobní fermentace<br />
se sušinou min. 80%,<br />
předurčuje skládkování popela.<br />
Z hlediska umístění navržených<br />
technologií byly s důrazem na<br />
vlastnictví pozemků hl. m. Prahou<br />
preferovány lokality:<br />
■ areál ÚČOV Drasty;<br />
■ areál spalovny Malešice.<br />
Z obou v úvahu přicházejících<br />
lokalit je vhodnější lokalitou<br />
areál Drasty, který vyhovuje<br />
současným podmínkám a který<br />
umožňuje logické a komplexní<br />
(i když technicky náročnější) navázání<br />
jak na technologii ÚČOV<br />
na Císařském ostrově, tak i na<br />
technologii ÚČOV v případě<br />
jejího budoucího umístění do<br />
Klecan. Areál Drasty je vhodný<br />
pro komplexní řešení „kalové<br />
koncovky“, tedy pro umístění<br />
odvodňovacího, sušicího i spalovacího<br />
zařízení. Předpokladem<br />
je výstavba vhodné hydraulické<br />
dopravní trasy mezi ÚČOV<br />
a areálem Drasty.<br />
Tento zúžený výběr technologických<br />
postupů a jejich<br />
lokalizace poskytuje dostatečnou<br />
variabilitu navrženého<br />
koncepčního řešení kalového<br />
hospodářství ÚČOV Praha<br />
a umožňuje etapizaci jeho<br />
realizace.<br />
Pracovní skupina připravila i krátkodobá<br />
opatření pro současný<br />
provoz kalového hospodářství na<br />
ostrově, a to konkrétně formulovanými<br />
opatřeními:<br />
■ zajistit řádný provoz ÚČOV<br />
Praha včetně kalového hospodářství;<br />
■ minimalizovat pachovou<br />
a dopravní zátěž v okolí ÚČOV<br />
Praha na Císařském ostrově.<br />
Proces přípravy pokračuje nyní<br />
studií dopravy kalu do lokality<br />
Drasty a dořešováním konečného<br />
rozhodnutí o variantě kalové<br />
koncovky.<br />
Závěr – současný<br />
stav a předpokládaný<br />
další vývoj<br />
V současné době je aktualizován<br />
časový harmonogram<br />
Celkové přestavby a rozšíření<br />
ÚČOV Praha ms cílem zahájení<br />
prací na Stavbě 1 – Nová vodní<br />
linka na přelomu let 2009–<br />
2010, cílový rok dokončení lze<br />
při tomto zahájení předpokládat<br />
v roce 2013, dokončení<br />
do konce roku 2010 je nereálné,<br />
neboť došlo k velkému<br />
časovému zdržení v územně<br />
povolovacím procesu. Tomu<br />
je podřízeno hektické zpracování<br />
projektové dokumentace<br />
ke stavebnímu povolení<br />
a k výběru zhotovitele a snaha<br />
maximálně urychlit stavebně<br />
povolovací proces.<br />
Praha má platné vodoprávní<br />
povolení k roku 2010, od roku<br />
2011 musí být vydáno nové,<br />
a to plně v souladu s platnými<br />
předpisy EU a ČR. Lze jen<br />
spekulovat o dalším vývoji<br />
a zcela jistě by Praze pomohla<br />
přechodná vstřícnost kompetentních<br />
orgánů. Tyto orgány<br />
budou však očekávat jistotu, že<br />
příprava a realizace je v běhu,<br />
že nedojde k žádným dalším<br />
zvratům, ať už z jakéhokoliv<br />
důvodu. Zahájení stavby se<br />
předpokládá na přelomu let<br />
2009–2010.<br />
Co se týká kalového hospodářství<br />
a jeho vymístění mimo<br />
Císařský ostrov, je časovým<br />
horizontem rok 2015. Příprava,<br />
volba finální koncepce a její<br />
povolovací proces i realizace<br />
jsou na počátku a tudíž je času<br />
pro zvládnutí alespoň této části<br />
v termínu tak akorát.<br />
Podstatnou součástí reálnosti<br />
celého záměru je zajištění<br />
a způsob jejího financování.<br />
Předpokládá se sdružené financování<br />
ze zdrojů města<br />
a dotačních zdrojů. Praha má<br />
dlouhodobě zažádáno o dotaci<br />
z Operačního programu životní<br />
prostředí, dominantního<br />
fondu Evropské unie s cílem<br />
zajištění naplnění závazků české<br />
republiky v oblasti kvality<br />
vypouštěných vod. Pokud by<br />
se tato cesta jevila jako neprůchozí,<br />
je město připraveno najít<br />
jinou cestu, neboť realizace je<br />
nevyhnutelná a času skutečně<br />
málo. ■<br />
Použitá literatura<br />
[1] Veškeré studijní a projektové<br />
materiály zpracované<br />
Hydroprojektem v letech<br />
1975–2009<br />
[2] Variantní řešení kalového<br />
hospodářství ÚČOV Praha –<br />
závěrečná zpráva pracovní<br />
skupiny 05/2008<br />
Odborné posouzení článku:<br />
Ing. Jaroslava Trnková, CSc.<br />
koordinátorka strategického<br />
rozvoje MČ Praha 6<br />
stavebnictví 06–07/09 11
stavba roku<br />
text: Ing. arch. Michal Bartošek foto: Marie Moravcová<br />
▲ Ateliér po rekonstrukci (severozápadní pohled)<br />
Re<strong>konstrukce</strong> ateliéru mystérií<br />
V příštím roce uplyne sto čtyřicet let od narození<br />
Ladislava Šalouna, autora pomníku<br />
Mistra Jana Husa na Staroměstském náměstí<br />
v Praze. Vítězství v prestižní soutěži ovlivnilo<br />
sochařovo rozhodnutí vybudovat ateliér, který<br />
by umožňoval realizaci velkorysého záměru.<br />
Vlastní návrh Šaloun několikrát upravil a na<br />
sklonku roku 1910 stavbu dokončil. Kolaudace<br />
proběhla počátkem roku 1911.<br />
Ateliér představuje autorovo celoživotní<br />
úsilí o syntézu umění, architektury<br />
a řemesel. Re<strong>konstrukce</strong><br />
a obnova ateliéru vrací památkově<br />
chráněnou budovu mezi zachované<br />
unikáty pražské architektury.<br />
V rámci soutěže Stavba roku 2008<br />
získala Cenu primátora hlavního<br />
města Prahy.<br />
Ateliér, umístěný v zahradě na<br />
svahu mezi pražskými Vinohrady<br />
a Vršovicemi, byl koncipován jako<br />
velkorysý tvůrčí prostor s komornějším<br />
reprezentativním a společenským<br />
zázemím. Jeho faktická<br />
záchrana a nová funkční náplň je<br />
dobrou zprávou pro historii naší<br />
kultury.<br />
Historie stavby<br />
Brzy po dokončení se stal ateliér<br />
vyhledávaným místem návštěv<br />
významných osobností jako byl<br />
Otokar Březina, František Bílek,<br />
Jan Kotěra, Alfons Mucha, Emma<br />
Destinová, Jan Kubelík nebo Josef<br />
Váchal, který ve svých Pamětech<br />
vzpomíná na „okultistický sklep“,<br />
ve kterém se pořádaly „velké<br />
seance, hraničící s magickými<br />
obřady“. Ateliér bývá zařazován<br />
do proudu secesní architektury.<br />
Koncepce stavby v harmonickém<br />
spojení s řešením zahrady a glorifikace<br />
přírody a jejích magických<br />
sil se projevuje v souladu plastické<br />
výzdoby exteriéru a výtvarného<br />
pojetí interiérů. Odkazy na řecké<br />
mýty a ideje však posunují tuto<br />
stavbu k projevům architektury<br />
symbolistní, která je ojedinělá<br />
i v evropském kontextu.<br />
V třicátých letech minulého století<br />
byla na pozemku provedena dostavba<br />
obytné vily podle návrhu<br />
sochařova zetě Josefa Černého.<br />
V osmdesátých letech došlo k oddělení<br />
ateliérových prostorů od<br />
reprezentační části a provozního<br />
zázemí. Ateliéry odkoupil stát<br />
a pod správou podniku Dílo Českého<br />
fondu výtvarných umění<br />
byly provedeny utilitární vestavby<br />
sociálního zázemí a skladů zcela<br />
degradující původní exkluzivní<br />
řešení budovy. Vnější omítky byly<br />
nastříkány cementovou krustou,<br />
což ve svém důsledku urychlilo<br />
devastaci plastické výzdoby exteriéru.<br />
Ušetřeno nezůstalo ani<br />
oplocení. Transparentní nároží bylo<br />
zazděné a za ním vzniklo nevzhledné<br />
skladiště. Ještě v devadesátých<br />
letech byl osud ateliéru nejasný<br />
a zanedbávaná údržba způsobovala<br />
závažné poruchy, které ohrožovaly<br />
existenci stavby.<br />
Re<strong>konstrukce</strong><br />
a obnova stavby<br />
Zásluhou profesora Jiřího Kotalíka,<br />
rektora Akademie výtvarných umění<br />
v Praze, se v roce 2001 stala vlastníkem<br />
stavby právě tato organizace.<br />
12<br />
stavebnictví 06–07/09
▲ Západní průčelí před rekonstrukcí, na štítu jsou patrné sondy restaurátorského průzkumu<br />
Myšlenka vytvořit v prostorách<br />
výukový ateliér hostujících pedagogů<br />
byla jedinečným tématem<br />
pro záchranu kulturní památky jako<br />
takové, ale zejména pro její budoucí<br />
praktické využití a další životaschopnost.<br />
Hlavním cílem nového návrhu<br />
re<strong>konstrukce</strong> a dostavby Šalounova<br />
ateliéru bylo očistit původní ateliérové<br />
prostory od druhotných vestaveb<br />
a uvést vnější vzhled a bezprostřední<br />
okolí stavby do původní podoby<br />
a přitom ohleduplným způsobem<br />
zajistit nutné technické vybavení<br />
a sociální zázemí pro pedagoga<br />
a studenty.<br />
Bourací práce, výkopy,<br />
demontáže<br />
Všechny nepůvodní <strong>konstrukce</strong>,<br />
které byly součástí stavebních úprav<br />
z 80. let 20. století, byly vybourány.<br />
V interiéru se jednalo o <strong>konstrukce</strong><br />
sociálního zázemí a galerie<br />
v malém ateliéru, podlahy v malém<br />
i velkém ateliéru a o komínové těleso<br />
v malém ateliéru. Rovněž byla<br />
odstraněna technologická zařízení<br />
a rozvody. Pod malým ateliérem<br />
byla vytěžena zemina na úroveň<br />
mínus 3,10 m. Na tuto úroveň byla<br />
snížena i úroveň podlahy ve sklípku<br />
pod vstupním vestibulem. Dále<br />
byly provedeny nezbytné prostupy<br />
a niky pro nové instalace. Střešní<br />
plášť byl připraven pro náhradu dožilých<br />
dřevěných konstrukčních prvků<br />
a pro odstranění tepelných mostů<br />
v místech styků střešních rovin<br />
a svislých konstrukcí.<br />
Podzemní <strong>konstrukce</strong><br />
Při opravě havarijního stavu kanalizace<br />
počátkem roku 2000 bylo<br />
zjištěno, že stavba postavená v navážkách<br />
formujících terén svahu<br />
v okolí Slovenské ulice má hluboké<br />
základové pasy, které jsou kvalitně<br />
vyzděné z tesaných kamenných<br />
kvádrů. To usnadnilo rozhodnutí<br />
umístit sociální a technické zázemí<br />
do nově vybudovaného podzemí<br />
pod ateliérovými prostory. Několik<br />
studií prověřovalo možnou míru<br />
rozsahu podzemní vestavby jak<br />
z hlediska ohleduplnosti vůči stavbě<br />
jako takové, tak i z hlediska hospodárnosti<br />
vynaložených nákladů.<br />
Zadání vyústilo v minimalizování<br />
podzemních prostorů pod malým<br />
ateliérem ve spojení se sklípkem,<br />
v němž byla umístěna kotelna.<br />
Pro přípravu návrhu byly použity<br />
podklady a svědectví přímých příbuzných<br />
Ladislava Šalouna, archivní<br />
podklady Národního památkového<br />
ústavu a výsledky podrobných<br />
restaurátorských a stavebně technických<br />
průzkumů. Ve stísněných<br />
podmínkách nově budovaného<br />
podzemí bylo nutné umístit šatny<br />
se sociálním zázemím studentů<br />
a pedagoga a plynový kotel se<br />
strojovnou vzduchotechniky. Dispozice<br />
byla navržena tak, aby nové<br />
příčky byly v minimálním kontaktu<br />
s původním základovým zdivem,<br />
které bylo restaurátorsky ošetřeno<br />
a ponecháno bez omítek. Základová<br />
a nová stropní deska, schodiště<br />
a schodišťová zeď jsou provedeny<br />
z monolitického betonu ve viditelných<br />
plochách v pohledové kvalitě.<br />
Nadzemní <strong>konstrukce</strong><br />
Svislé nadzemní <strong>konstrukce</strong> budovy<br />
ateliéru jsou stěnové, zděné z plných<br />
cihel. Obvodové zdivo je na severní<br />
a jižní straně ukončeno dekorativními<br />
atikami. Severní uliční fasáda má<br />
výrazné prosklené plochy v subtilních<br />
ocelových rámech, rytmizované<br />
štíhlými vyzděnými sloupky.<br />
Okenní portály rámují kanelované<br />
pilastry nesoucí kladí vyzdobené<br />
vejcovcem. Západní průčelí, ve<br />
kterém je hlavní vstup, kompozičně<br />
doplňuje obdobný okenní prvek. Ve<br />
východním štítu jsou dřevěná vrata<br />
umožňující stěhování rozměrných<br />
plastik apod. V příčné dělicí stěně<br />
je vložen ocelový sloup podpírající<br />
hřebenový ocelový vazník nad velkým<br />
ateliérem.<br />
Malý a velký ateliér<br />
Základní členění budovy bylo zachováno<br />
podle původního záměru<br />
autora, vnitřní zařízení odpovídá<br />
nové funkci. V malém ateliéru je<br />
po rekonstrukci umístěna pracovna<br />
pedagoga, velký ateliér je určen pro<br />
studenty. Provozní potřeba oddělení<br />
schodišťového prostoru od malého<br />
ateliéru si vyžádala vestavbu zděného<br />
prvku se zastropením a po-<br />
stavebnictví 06–07/09 13
5<br />
4<br />
2<br />
6<br />
1<br />
3<br />
▲ Plán bouracích prací v 1. NP. 1 – velký ateliér; 2 – malý ateliér; 3 – vstupní vestibul; 4 – zahrada; 5 – dostavba skladu; 6 – dvůr<br />
suvnými dveřmi z malého i velkého<br />
ateliéru. Z akustických důvodů bylo<br />
nutné provést přizdívku podél zdi,<br />
oddělující ateliérové prostory od původního<br />
zázemí, které je využíváno<br />
příbuznými Ladislava Šalouna.<br />
Úpravy povrchů,<br />
podlahy<br />
V rámci re<strong>konstrukce</strong> ateliéru byly<br />
restaurovány interiérové omítky,<br />
malířská výzdoba, keramické<br />
dlažby a nátěry výplní otvorů.<br />
Na provětrávané konstrukci podlahy<br />
velkého ateliéru, v malém<br />
ateliéru a na schodišti byly položeny<br />
nově navržené dubové<br />
průmyslové mozaiky. V teracové<br />
borduře podlahy velkého ateliéru<br />
je instalováno vyústění vzduchotechniky.<br />
Ve vstupním vestibulu<br />
se původní keramickou mozaiku<br />
podařilo zachránit. Podlahy<br />
v 1. PP jsou betonové kletované<br />
a keramické.<br />
Osvětlení<br />
Přirozené osvětlení interiérů je<br />
zajištěno proskleným střešním<br />
pláštěm a okny v severní a západní<br />
obvodové zdi. Umělého<br />
osvětlení v prostoru malého<br />
i velkého ateliéru je v požadované<br />
intenzitě docíleno zářivkovými<br />
trubicemi zavěšenými na speciálně<br />
vyrobených nosičích v řadách<br />
pod podhledem. Vstupní vestibul<br />
je osvětlen z mezistřešního<br />
prostoru přes zasklený podhled.<br />
V podzemním podlaží je umělé<br />
osvětlení řešeno standardním<br />
způsobem podle využití jednotlivých<br />
místností.<br />
Zastřešení<br />
Původní střešní <strong>konstrukce</strong> je<br />
ze subtilních ocelových profilů<br />
spojovaných nýtováním. Nese<br />
prosklený střešní plášť z nově<br />
navržených tepelně izolačních<br />
skel a podhledy z tlačeného<br />
skla s drátěným vyztužením<br />
podle původního vzoru. Části<br />
střešního pláště u štítů budovy<br />
a nad příčnou dělicí stěnou<br />
tvoří dřevěné krokve a pobití<br />
s krytinou z měděného plechu.<br />
Pevné části zastřešení jsou<br />
izolovány minerální vatou.<br />
Restaurátorské práce<br />
v interiérech<br />
Restaurátorské práce v budově<br />
probíhaly pod zvláštním dohledem<br />
Národního památkového ústavu<br />
v Praze. Původní truhlářské<br />
a zámečnické výrobky byly restaurovány,<br />
kování interiérových<br />
dveří bylo odlito podle zachovaného<br />
vzoru. Zvláštní pozornost<br />
byla věnována jedinečným<br />
dubovým vchodovým dveřím<br />
s vnějším měděným oplechováním.<br />
Byly odstraněny veškeré<br />
druhotné laky z vnitřní strany,<br />
dveře byly ošetřeny prostředky<br />
proti dřevokaznému hmyzu<br />
a houbám a následně truhlářsky<br />
repasovány. Veškeré praskliny<br />
byly doplněny špánováním<br />
v identickém materiálu, poté se<br />
přistoupilo k barevným retuším<br />
doplněných špán mořením tak,<br />
aby barevně splynuly s okolní restaurovanou<br />
plochou. Nakonec<br />
byly dveře ošetřeny šelakovou<br />
politurou a následným bezbarvým<br />
lakem. Měděný plech byl<br />
očištěn od depozitních nečistot,<br />
chybějící nýty doplněny, kov celkově<br />
ošetřen. Původní zasklení<br />
ventilačního okna tlačeným<br />
sklem bylo vyjmuto, vyčištěno<br />
a poškozená skla byla nahrazena.<br />
Dveře byly doplněny replikou mosazné<br />
kliky, odpovídající tvarem<br />
i materiálem původní klice podle<br />
dochované dokumentace.<br />
Venkovní úpravy<br />
Součástí venkovních úprav Ateliéru<br />
byla restaurátorská oprava<br />
fasády domu. Fasáda byla<br />
v původním stavu provedena<br />
z vápenných, štukových omítek.<br />
Omítky jsou kombinovány ve<br />
třech strukturách, členěných<br />
podle záměru původního sochařova<br />
návrhu. Fasáda byla<br />
v průběhu let poškozena povětrnostními<br />
vlivy, dlouhodobým<br />
zatékáním z poškozených okapových<br />
svodů nebo vzlínáním do<br />
soklové části. K celkové degradaci<br />
přispěla neodborná oprava<br />
a cementový nástřik aplikovaný<br />
po celé ploše fasády, dále statické<br />
poruchy vzniklé ze stavebně<br />
technických závad. Některé<br />
prvky plastické výzdoby se dochovaly<br />
pouze ve fragmentech,<br />
jiné se nepodařilo zjistit, takže<br />
musely být rekonstruovány podle<br />
dobových fotografií. Na základě<br />
všech dostupných pramenů<br />
byla provedena restaurátorská<br />
oprava omítek s cílem maximálně<br />
se přiblížit původnímu<br />
provedení jak materiálově, tak<br />
i v barevnosti. Restaurována<br />
byla také zlatá mozaika se signaturou<br />
na levé straně vstupního<br />
portálu, kde došlo k narušení<br />
původního štukového jádra nad<br />
mozaikou, k pronikáním vlhkosti<br />
i k degradaci podkladových štuků<br />
pod mozaikou. Do původního<br />
stavu se rovněž uvedlo oplocení,<br />
ve kterém byly osazeny původní,<br />
restaurátorsky ošetřené výplně.<br />
Nově byly vyrobeny výplně pro<br />
okrouhlé nároží a pro části oplo-<br />
14<br />
stavebnictví 06–07/09
▲ Detail maskaronu nad vstupním portálem, portrét Arthura Schopenhauera<br />
▼ Revize a ošetření strešní ocelové <strong>konstrukce</strong><br />
▲ Stav nadokenního dekoru před rekonstrukcí<br />
▼ Výkopové práce pod původní úrovní malého ateliéru<br />
OG_Anz_CZ_Stavebnictivi.fh10 25.05.2007 11:37 Uhr Seite 1<br />
C M Y CM MY CY CMY K<br />
cení s nově osazenými přípojkovými<br />
skříněmi. Podle původní<br />
fotodokumentace se zhotovily<br />
vstupní vrátka a vrata pro vjezd<br />
ze severní strany. Zpevněné<br />
plochy jsou na východní straně<br />
z původní dlažby ze sliveneckého<br />
mramoru, dlažba před<br />
hlavním vstupem a doplňky<br />
jsou z betonových vibrovaných<br />
cihel. ■<br />
Základní údaje o stavbě<br />
Název stavby:<br />
Ateliér Ladislava Šalouna<br />
– re<strong>konstrukce</strong><br />
Památková ochrana:<br />
kulturní památka<br />
Místo stavby:<br />
Praha 10,<br />
Slovenská 4/ 2499<br />
Vlastník a investor:<br />
Akademie výtvarných<br />
umění v Praze<br />
Projektant a autor obnovy:<br />
Ing. arch. Michal Bartošek<br />
Stavební část:<br />
Ing. arch. Michal Bartošek,<br />
Ing. arch. Pavel<br />
Šlejhar, Ing. arch. Milan<br />
Němec, Ing. Jan Škopek,<br />
Ing. Zdeněk Rieger,<br />
Ing. Milan Pytloun<br />
Statika: Ing. Václav Jandáček<br />
Elektroinstalace:<br />
Ing. Daniel Hajzler<br />
Vzduchotechnika:<br />
Ing. Jiří Weis<br />
Ústřední vytápění:<br />
Ing. Libor Sauer<br />
Požárně bezpečnostní<br />
řešení stavby:<br />
Ing. Jan Ráb<br />
Restaurátorský průzkum,<br />
záměr a pasportizace:<br />
Daniela Hejretová<br />
Památkový dohled:<br />
NPÚ Praha –<br />
PhDr. Michael Zachař,<br />
Ing. arch. Martina Bártová<br />
Dozor investora:<br />
prof. Petr Siegel<br />
(AVU)<br />
Zhotovitel:<br />
Bak, a.s.<br />
Restaurátorské<br />
práce: Akant Art, s.r.o.<br />
Náklady na realizaci:<br />
18,3 mil. Kč<br />
Realizace:<br />
2006–2007<br />
inzerce<br />
Probedruck<br />
stavebnictví 06–07/09 15
projekt<br />
text: Ladislav Lábus, Norbert Schmidt, Vít Krušina<br />
foto: Tomáš Malý, Tomáš Balej<br />
▲ Hanspaulka – Nové vily v Praze 6. Tři činžovní viladomy M I až M III, každý o čtyřech bytech, navržené architektonickým ateliérem Ing. arch. Ladislav Lábus AA.<br />
Foto: Tomáš Malý.<br />
Hanspaulka – Nové vily<br />
Stavba Hanspaulka – Nové vily je situována<br />
v jedné z nejcennějších rezidenčních oblastí<br />
Prahy, v lokalitě Hanspaulka. Jihovýchodně<br />
orientovaný, mírně svažitý pozemek umožňuje<br />
mimořádné pohledy na panorama Prahy – od<br />
Pražského hradu, až po jižní svahy nad Trojou.<br />
Projekt Hanspaulka – Nové vily<br />
byl zadán našemu ateliéru na<br />
základě vítězství ve vyzvané soutěži<br />
na celkové řešení zástavby<br />
území na rohu ulice Šárecké a Na<br />
Míčánce, vyčleněné z projektu<br />
výstavby 45 rodinných domů<br />
na sousedních pozemcích v akci<br />
Obytný komplex Hanspaulka.<br />
Součástí řešení projektu Hanspaulka<br />
– Nové vily bylo, kromě<br />
návrhu generelu zástavby daného<br />
území, také předložení variantních<br />
studií návrhů tří viladomů<br />
M I až M III (každého se čtyřmi<br />
byty) a návrhů regulačních podmínek<br />
pro další tři nadstandardní<br />
rodinné vily R I až R III.<br />
Soutěž byla vyhlášena v roce 2003,<br />
v následujícím roce byla zpracována<br />
dokumentace pro územní řízení<br />
a v roce 2005 byla dokončena projektová<br />
dokumentace pro stavební<br />
povolení na společné investice a tři<br />
viladomy. Z procedurálních důvodů<br />
byla stavba zahájena až na jaře<br />
v roce 2008.<br />
Zástavba území na rohu ulice Šárecké<br />
a Na Míčánce je rozdělena<br />
do tří skupin:<br />
■ společné investice;<br />
■ činžovní viladomy M I až M III<br />
(Ing. arch. Ladislav Lábus AA –<br />
Architektonický ateliér);<br />
■ tři samostatné projekty rodinných<br />
vil R I, RII a R III (regulační<br />
podmínky: Ing. arch. Ladislav Lábus<br />
AA – Architektonický ateliér,<br />
návrhy konkrétních domů: John<br />
Eislere Architects, ADR a A 69).<br />
Urbanistické a dopravní<br />
řešení projektu<br />
Urbanistické řešení respektuje<br />
strukturu okolní zástavby a navazuje<br />
na kontext čtvrti formou<br />
parcelace pozemku i velikostí<br />
jednotlivých vil. Výraz budov<br />
je soudobý, ale návrh zároveň<br />
sleduje nekonfliktní začlenění<br />
nových staveb do nejbližšího okolí<br />
– například jemně odlišeným<br />
▼ Projekt Hanspaulka – Nové vily v Praze 6, situace<br />
HANZELKOVA<br />
NA MIČÁNCE<br />
členěním fasády jednotlivých<br />
staveb obdobného objemu, řešením<br />
detailů i variantami použití<br />
zvolených materiálů.<br />
Urbanistický návrh je také výrazně<br />
ovlivněn řešením terénních<br />
úprav a oplocení zahrad, které je<br />
vůči komunikacím navrženo standardním<br />
způsobem – pilíře s integrovanými<br />
připojovacími skříněmi<br />
a doplňky jsou včetně podezdívky<br />
vyzděny z režného zdiva, výplně<br />
jsou z pozinkovaných Jäcklových<br />
profilů v členění odvozeném<br />
z tradičních dřevěných plotů.<br />
Vnější oplocení přebírá v některých<br />
částech rovněž funkci<br />
opěrné zdi. Hranice pozemků<br />
16<br />
stavebnictví 06–07/09
mezi činžovními a rodinnými<br />
vilami byla definována volněji –<br />
konstrukcí pro popínavou zeleň<br />
a nízkými opěrnými zídkami.<br />
Navržené řešení reagovalo na<br />
svažitost terénu a vytvářelo terasovitě<br />
uspořádanou konfiguraci,<br />
která by měla přispět k nenápadnému<br />
a přitom účinnému oddělení<br />
pozemků a vytvoření pocitové<br />
identity jednotlivých zahrad.<br />
Zároveň se použitím topografie<br />
terénu a zahradními úpravami<br />
dosahuje připomenutí odkazu<br />
původního charakteru území,<br />
které bylo před výstavbou vilové<br />
čtvrti užíváno jako vinice.<br />
Základní parametry urbanistického<br />
řešení (návrh parcelace)<br />
a dopravní řešení projektu spolu<br />
velmi úzce souvisejí. V rámci<br />
územního řízení bylo rozhodnuto<br />
o úpravě Ateliérem 8000,<br />
s.r.o. navrhované trasy původně<br />
Horní ulice, dnes pojmenované<br />
Hanzelkova ulice. Navrhli jsme<br />
její posunutí na hranici se sousední<br />
investicí ING Real Estate<br />
Development, aby komunikace<br />
nedělila náš pozemek na dvě<br />
části, jak projekt ING původně<br />
předpokládal. Napojení Hanzelkovy<br />
ulice na křižovatku ulic Na<br />
Míčánce a Na Kodymce přineslo<br />
logičtější zakomponování nových<br />
komunikací do stávajícího<br />
uličního systému a univerzálnější<br />
řešení dopravy a variabilitu<br />
obsluhy pomocí jednosměrných<br />
ulic. Hanzelkova ulice je využita<br />
nejen pro dopravní obsluhu rodinných<br />
vil R I a R II a východní<br />
části činžovní vily M III, ale také<br />
pro napojení obou rodinných vil<br />
na nově vybudovanou infrastrukturu.<br />
Přínosem pro celé okolí je<br />
i realizované rozšíření komunikace<br />
Na Míčánce v úseku mezi<br />
ulicemi Šáreckou a Na Kodymce,<br />
umožňující obousměrný provoz.<br />
Usnadnění přístupnosti nových<br />
vil nevyvolává potřebu objíždět<br />
sousední bloky stávající zástavby,<br />
jak bylo původně uvažováno,<br />
a přináší zklidnění ulic Šárecké,<br />
Na Kodymce a Na Klimentce.<br />
Každý byt má vlastní garáž, kromě<br />
západní části činžovní vily M I,<br />
která má pro oba byty společnou<br />
garáž dimenzovanou na tři stání,<br />
umístěnou pod zahradou mezi<br />
plotem při ulici Šárecké a vilou.<br />
Pro každou vilu je navrženo osm<br />
parkovacích stání, z nichž šest<br />
je řešeno v garážích. Horní větší<br />
byty mají dvě stání v garážích<br />
pod domem, spodní byty mají<br />
jedno stání v bočních garážích<br />
a další parkovací stání je k dispozici<br />
vedle těchto garáží.<br />
Koncepce návrhu vil<br />
M I – M III<br />
Urbanistické i architektonické pojetí<br />
jednotlivých staveb odpovídá<br />
danému zadání, které předpokládalo<br />
realizaci nadstandardních<br />
bytů určených na prodej. Jejich<br />
majitelé by se měli identifikovat<br />
nejen s vlastní obytnou částí, ale<br />
také s veřejnými prostory vil, jejich<br />
exteriérem, bezprostředním<br />
okolím a celou čtvrtí. Samozřejmou<br />
podmínkou zadání bylo<br />
zhodnocení unikátních výhledů<br />
z jednotlivých bytů. Ty jsou zajištěny<br />
výškovým a polohovým<br />
osazením vil a orientací jejich<br />
obytných prostor, teras, lodžií<br />
a balkonů na jižní, pohledově exponovanou<br />
stranu. Návrh sleduje<br />
požadavek investora na uchování<br />
příjemného „lidského“ měřítka<br />
čtvrti a na dosažení vysokého<br />
standardu budov z hlediska jejich<br />
užitné plochy, vybavení a detailů.<br />
Výrazným znakem návrhu je<br />
také snaha o zajištění pocitu<br />
intimity, vzájemné nezávislosti<br />
a soukromí.<br />
Každá vila nabízí cca 600 m 2<br />
užitné bytové plochy (cca<br />
850 m 2 včetně garáží). Užitná<br />
plocha všech tří staveb s garážemi<br />
a zázemím představuje<br />
2602 m 2 . Celkový obestavěný<br />
prostor zaujímá 8698 m 3 .<br />
Architektonické<br />
řešení<br />
Zadání projektu definovalo<br />
kromě obecného požadavku<br />
sledování vysokého standardu<br />
urbanistického řešení areálu<br />
i architektonického řešení jednotlivých<br />
vil, také další specifické<br />
požadavky investora – navrhnout<br />
provozně nenáročné,<br />
ale zároveň dostatečně reprezentativní<br />
objekty a jasně vy-<br />
▲▼ Kromě asymetričnosti hmoty uskakujících podlaží a řešení nárožních partií, se<br />
jednotlivé stavby liší i řešením okenních otvorů ve fasádách a odlišností škály<br />
barev režných cihel. Foto: Tomáš Balej.<br />
stavebnictví 06–07/09 17
▲ Projekt Hanspaulka – Nové vily. Viladům M III – pohled jižní.<br />
▲ Viladům M III – půdorys střechy<br />
▲ Viladům M III – pohled východní<br />
▲ Viladům M III – půdorys 2. patro<br />
▲ Viladům M III – příčný řez<br />
▼ Viladům M III – půdorys suterén<br />
▲ Viladům M III – půdorys 1. patro<br />
▼ Viladům M III – půdorys přízemí<br />
18<br />
stavebnictví 06–07/09
mezit veřejné, spoluvlastnické<br />
a vlastnické plochy. Záměrně<br />
sledovaným aspektem návrhu<br />
jednotlivých bytů je zmiňovaná<br />
soběstačnost, individuálnost<br />
a standard přístupnosti z ulice i ze<br />
zahrady. Byty ve viladomech jsou<br />
určeny specifickým konceptem<br />
podporujícím privátní atmosféru<br />
bydlení danou vlastními vstupy<br />
i rozdělením budov na dvě zcela<br />
nezávislé části, z nichž každá<br />
obsahuje dva odděleně přístupné<br />
mezonety. Obě části všech tří<br />
staveb mají také vlastní přípojky<br />
inženýrských sítí, a mohou tak<br />
být nabízeny i jako dva nezávislé<br />
dvougenerační rodinné domy.<br />
Všechny byty mají, kromě západní<br />
části rohové vily M I, samostatné<br />
garáže. Sledování a podporování<br />
těchto základních kritérií, kterými<br />
byly byty ve vilách přiblíženy<br />
standardu bydlení v rodinném<br />
domě, je možné považovat za<br />
nejdůležitější, samozřejmou součást<br />
tvorby kvality nabízeného<br />
obytného prostředí.<br />
U jednotlivých činžovních vil je<br />
použito rozdílu úrovně podlaží<br />
západní a východní části domu<br />
o 7,50 mm, daného potřebou<br />
přizpůsobit výškové osazení vil<br />
spádu komunikace i zahrady pro<br />
dosažení drobnějšího měřítka<br />
stavby a kompozičně zajímavé<br />
asymetričnosti fasád i efektivnějšího<br />
využití výšky garáží.<br />
Navrhované estetické i technické<br />
kvalitě viladomů odpovídá řešení<br />
fasád, opatřených přizdívkou<br />
z režných cihel skladebného formátu<br />
220x110x7,50 mm, které<br />
pomáhají začlenit nově navržené<br />
vily do okolního prostředí oblasti<br />
Hanspaulky. Vnější pojízdné<br />
plochy na pozemku činžovních<br />
vil jsou navrženy z drobných<br />
žulových kostek, pochozí plochy<br />
jsou z žulové dlažby formátu<br />
pražské mozaiky. Schody a podesty<br />
před vstupy jsou řešeny<br />
pomocí schodišťových stupňů<br />
a dlažby z masivního pískovce.<br />
Ojediněle jsou cesty vydlážděny<br />
z kamenných placáků nepravidelného<br />
tvaru.<br />
U všech činžovních vil je naznačeno<br />
ustoupení posledního<br />
podlaží pomocí nárožních teras,<br />
prostorově vymezených pouze<br />
obnaženými rámy <strong>konstrukce</strong><br />
▲ Pohled z Hanzelkovy ulice. Individuálnost jednotlivých vil M I – M III byla řešena mimo jiné asymetričnostií hmoty<br />
uskakujících podlaží a řešením nárožních partií. Záměrně byla volena různorodá skladba několika základních prvků<br />
oken, definovaných formou velkých oken přes dvě podlaží, nízkých horizontálních oken, dřevěných „plochých arkýřů“<br />
a oken běžných rozměrů. Foto: Tomáš Balej.<br />
stavby. Tímto prvkem, kterým<br />
reagujeme na různá dispoziční<br />
řešení mezonetových bytů,<br />
zejména na rozdílnou polohu<br />
hlavního obývacího prostoru,<br />
bylo možno poměrně svobodně<br />
formovat záměrně rozehraná<br />
a různorodá, ačkoli v podstatě<br />
obdobná objemová řešení jednotlivých<br />
viladomů. Univerzálnost<br />
návrhu, založená mimo jiné na<br />
zaměnitelnosti jednotlivých řešení<br />
nabízených dispozic bytů, jsme<br />
považovali za další základní vlastnost<br />
našeho návrhu, která je součástí<br />
strategie tohoto stavebního<br />
záměru. Ve snaze poskytovat<br />
vysoký standard bydlení, jsme<br />
chtěli nabízet možnost výběru<br />
z variantních řešení dispozice<br />
bytů, prezentovaných na jednotlivých<br />
vilách, které byly limitovány<br />
pouze vzájemnou vazbou<br />
obou bytů nad sebou z hlediska<br />
vedení instalací. Tím jsme chtěli<br />
uspokojovat individuální nároky<br />
klientů na řešení vlastního bytu<br />
a podporovat identifikaci majitelů<br />
bytů se svým prostředím při<br />
jejich následném užívání.<br />
Balancování na hranici mezi<br />
záměrně sledovanou jednotou<br />
hodnotového světa těchto staveb<br />
a zároveň pečlivě střeženou<br />
potřebou poskytování individuálních,<br />
vlastní identitu podporujících<br />
řešení, je velmi podstatný,<br />
na první pohled skrytý pilíř architektonického<br />
řešení návrhu.<br />
Domníváme se, že schopnost<br />
vyjadřovat společně cítěné hodnoty<br />
i zakotvenost stavebně<br />
profesních standardů své doby,<br />
při respektování individuality<br />
jednotlivých stavebních počinů,<br />
patří k základním, specifickou<br />
kvalitu vytvářejícím fenoménům<br />
rezidenčních čtvrtí jako je<br />
Hanspaulka. S vědomím obtížnosti<br />
uplatnění těchto vlastností<br />
v dnešní heterogenní době po-<br />
stavebnictví 06–07/09 19
▲ Zhodnocení unikátních výhledů z jednotlivých bytů je zajištěno výškovým<br />
a polohovým osazením vil a orientací jejich obytných prostor, teras, lodžií<br />
a balkonů na jižní, pohledově exponovanou stranu. Foto: Tomáš Malý.<br />
▼ Ocelové schodiště vedoucí z horního mezonetového bytu na střechu stavby.<br />
Foto: Tomáš Malý.<br />
važujeme zvolený postup za<br />
základní předpoklad dosažení<br />
sledovaných hodnot soudobými<br />
prostředky.<br />
Individuálnost jednotlivých vil byla,<br />
kromě výše uvedené asymetričnosti<br />
hmoty uskakujících podlaží<br />
a řešení nárožních partií, sledována<br />
i řešením okenních otvorů<br />
ve fasádách a při realizaci<br />
nakonec docílena i odlišností<br />
škály barev režných cihel. Záměrně<br />
byla volena různorodá<br />
skladba několika základních prvků<br />
oken, definovaných formou<br />
velkých oken přes dvě podlaží,<br />
nízkých horizontálních oken,<br />
dřevěných „plochých arkýřů“<br />
a oken běžných rozměrů. Charakteristickým<br />
prvkem je rovněž<br />
řešení osvětlení horních podlaží<br />
přes kompletně prosklené obvodové<br />
stěny místností orientované<br />
na terasy, které umožňuje zbývající<br />
horní části fasády řešit jako<br />
poměrně plné plochy většinou<br />
bez otvorů.<br />
Dispoziční řešení<br />
Navržená velikost, dispozice<br />
a rozvržení bytů, jak bylo popsáno<br />
výše, s sebou přináší nejen<br />
efekt soukromí, ale zároveň zcela<br />
eliminuje veřejné prostory domu.<br />
Kromě společné garáže bytů<br />
v západní části vily M I, nejsou<br />
v těchto činžovních vilách žádné<br />
další společné veřejné a tudíž<br />
nepronajímatelné, údržbu vyžadující<br />
prostory.<br />
Vily jsou záměrně, z důvodu<br />
nabízené variability řešení dispozic<br />
bytů, navrženy na stejném<br />
rozměru půdorysu podlaží<br />
o zastavěné ploše 13,10x15,10 m.<br />
Vnitřní nosnou stěnou probíhající<br />
na celou výšku stavby, která<br />
splňuje zároveň požadavky<br />
na akustické parametry stěny<br />
mezi rodinnými domy, jsou<br />
vily rozděleny na dvě poloviny.<br />
Obě části jsou provozně naprosto<br />
nezávislé. Mají vlastní číslo<br />
popisné i vlastní přípojky na<br />
inženýrské sítě. V každé polovině<br />
vily jsou navrženy vždy dva<br />
mezonetové byty. Menší byt je<br />
umístěn v přízemí a v polozapuštěném<br />
podzemním podlaží.<br />
Větší byt má v přízemí pouze<br />
vstup z ulice a většinou i vstup<br />
na zahradu přes vstupní altán<br />
a terasu nad garáží, ale jeho<br />
dispozice se odehrává převážně<br />
v 1. patře a v částečně ustupujícím<br />
2. patře. Dolní byty umístěné<br />
v přízemí a suterénu mají užitnou<br />
plochu cca 110 m 2 , horní<br />
byty kategorie 5+1 mají užitnou<br />
plochu cca 170 m 2 .<br />
U většiny dolních bytů byl v podzemním<br />
podlaží navržen obývací<br />
pokoj spojený s jídelnou a kuchyní,<br />
v přízemí jsou kromě vstupu<br />
umístěny 2–3 ložnice, z nichž<br />
místnost do ulice může být využita<br />
i jako pracovna nebo pokoj hosta.<br />
Dispozice horních bytů byly<br />
navrženy ve variantách s hlavní<br />
obytnou plochou v 1. patře, ve<br />
2. patře nebo ve dvou podlažích.<br />
Rovněž přístup do horních bytů je<br />
nabízen v několika alternativách.<br />
Většinou se do nich vchází pomocí<br />
lávek na bočních fasádách přes<br />
prosklený altán nad garáží, který<br />
slouží jako vstupní hala a zároveň<br />
jako prostor spojující byt s vlastní<br />
zahrádkou.<br />
Ve vile M I je atypicky řešena západní<br />
část, kde je celé podzemní<br />
podlaží využitelné pro spodní byt,<br />
a rovněž vstupní partie do horního<br />
bytu. Vstupní altán je menší, plní<br />
pouze funkci zádveří, nemůže být<br />
využit k pobytu. Privátní zahrádka<br />
tohoto horního bytu je řešena na<br />
střeše garáže.<br />
Ve vile M II byly prostory vstupů<br />
do horních bytů na přání<br />
klienta minimalizovány. Byly<br />
přesunuty do severních nároží<br />
a terasa a vstupní altán nad<br />
garáží byly přičleněny spodnímu<br />
bytu, takže horní byt přišel<br />
o možnost přímého spojení<br />
s privátní zahrádkou. U této vily<br />
jsou zahrádky přístupné vnějšími<br />
schody přes terasy nad<br />
garáží z přízemí spodních bytů,<br />
takže hlavní obytný prostor s kuchyní<br />
a jídelnou je zde umístěn<br />
v přízemí. Ve spodním podlaží<br />
dolního bytu jsou navrženy dvě<br />
ložnice, další ložnice je v přízemí,<br />
při severní fasádě.<br />
Velká pozornost byla věnována<br />
propojení bytů s jejich okolím<br />
v rovině provozní i v rovině vytváření<br />
prostorů, které poskytují<br />
možnost využívat nabídky exponovaných<br />
výhledů. Horní byty<br />
20<br />
stavebnictví 06–07/09
▲ V jednotlivých viladomech je nabízena možnost výběru z variantních řešení dispozic. Foto: Tomáš Balej.<br />
mají navíc přístupnou terasu na<br />
střeše, chráněnou proti nepřízni<br />
počasí altánem. Zpřístupnění<br />
střech není sledováno pouze<br />
z důvodu dalšího zvýšení komfortu<br />
vlastních bytů, ale je použito<br />
rovněž jako motivační prvek<br />
vybízející pečovat i o „pátou<br />
fasádu“ domu, což vzhledem ke<br />
svažitosti okolního terénu přinese<br />
užitek i majitelům sousedních<br />
pozemků a uživatelům veřejných<br />
komunikací.<br />
Konstrukční<br />
a technické řešení<br />
Zakládání činžovních vil je z důvodu<br />
složitých podmínek – malé<br />
únosnosti cca 6 m mocné vrstvy<br />
navážek a výšky základové spáry,<br />
řešeno pomocí podélných<br />
pásů pod nosnými stěnami, uložených<br />
na pilotách. Svislé nosné<br />
<strong>konstrukce</strong> staveb jsou navrženy<br />
jako železobetonový monolitický<br />
stěnový systém. Vodorovné<br />
nosné <strong>konstrukce</strong> jsou většinou<br />
řešeny jako bezprůvlakové monolitické<br />
železobetonové stropní<br />
desky.<br />
Zvolený koncept mezonetových,<br />
vzájemně dispozičně a prostorově<br />
poměrně komplikovaně provázaných<br />
bytů i předpokládaný nabízený<br />
standard vil vyžadovaly věnovat<br />
velkou péči problematice akustické<br />
pohody jednotlivých bytů. Ta byla<br />
zajišťována volbou dostatečných<br />
izolačních schopností dělicích<br />
konstrukcí i specifickými technickými<br />
prvky. Schodiště z přízemí do<br />
1. patra, která oddělují dva byty,<br />
jsou řešena jako plovoucí <strong>konstrukce</strong>,<br />
osazené na akustické<br />
izolaci, položené na šikmé nosné<br />
železobetonové desce.<br />
Z technického hlediska patří realizace<br />
stavby Hanspaulka – Nové<br />
vily při zvolené univerzálnosti<br />
projektu a atypičnosti dispozic<br />
(přesněji individuálnosti velké<br />
škály nabízených řešení) a navíc<br />
při navržené složité vzájemné<br />
prostorové provázanosti bytů<br />
a nárocích kladených na kvalitu<br />
designu a detailu k velmi komplikovaným<br />
a náročným projektům.<br />
■<br />
Základní údaje o stavbě<br />
Stavba: Hanspaulka – Nové vily,<br />
činžovní viladomy M I<br />
až M III<br />
Místo: Praha 6, Hanspaulka,<br />
ulice Na Míčánce<br />
Investor: Podzimek reality a.s.<br />
Developer:<br />
HNV, a.s.<br />
Ing. Martin Podzimek,<br />
předseda představenstva;<br />
Ing. Pavel Lindner, manager<br />
projektu;<br />
Pavel Šárka, technický<br />
dozor<br />
Generální dodavatel:<br />
Podzimek a synové s.r.o.;<br />
Ing. Martin Podzimek,<br />
ředitel společnosti;<br />
Ing. Petr Zach, vedoucí<br />
projektu<br />
Generální projektant:<br />
Ing. arch. Ladislav Lábus<br />
AA – Architektonický<br />
ateliér<br />
Stavební část:<br />
Ing. arch. Ladislav Lábus<br />
AA – Architektonický<br />
ateliér<br />
Autoři návrhu:<br />
prof. Ing. arch. Ladislav<br />
Lábus, Ing. arch. Mgr.<br />
Norbert Schmidt,<br />
Ing. arch. Vít Krušina,<br />
Ing. arch. Tomáš Balej,<br />
MgA., Ing. arch.<br />
Petr Cimbulka, Ing.<br />
arch. Marek Nábělek,<br />
Ing. arch. Martina Novotná<br />
Spolupráce:<br />
Ing. arch. Zdeněk<br />
Heřman, Ing. arch. Jiří<br />
Mráz, Ing. arch. Igor<br />
Šimon<br />
Statické řešení:<br />
NĚMEC POLÁK, spol.<br />
s r.o.<br />
Projektová dokumentace:<br />
2003–2006<br />
Zahájení stavby:<br />
duben 2008<br />
Dokončení stavby:<br />
březen 2009<br />
stavebnictví 06–07/09 21
zděné a smíšené <strong>konstrukce</strong><br />
text: Jaromír K. Klouda<br />
grafické podklady: autor<br />
Zděné a smíšené <strong>konstrukce</strong>: současnost,<br />
trendy, stav technické normalizace<br />
Doc. Ing. Jaromír K. Klouda, CSc.,<br />
EUR ing (*1945)<br />
Je ředitelem úseku VVI – Výzkum,<br />
Vývoj, Inovace v Technickém a zkušebním<br />
ústavu stavebním Praha, s.p.,<br />
TZUS 0090-VVI v Brně. Je vedoucím<br />
CTN ZSK a předsedou TNK 37, členem<br />
návazných TNK 38, TNK 119<br />
i v TNK 36/SC 4.<br />
E-mail: klouda@tzus.cz,<br />
klouda@abcont.cz<br />
Příspěvek představuje obor zděných a smíšených<br />
konstrukcí (dále jen ZSK) včetně<br />
zhodnocení stavu české i evropské technické<br />
normalizace. Zabývá se zejména konstrukčními<br />
systémy, aplikacemi ve svislých stěnových<br />
konstrukcích. Smíšeným vodorovným<br />
stropním a střešním konstrukcím je věnována<br />
stručná informace v závěru článku.<br />
Celá skupina nových evropských normativních předpisů pro zdivo<br />
a zděné <strong>konstrukce</strong> byla v posledních letech intenzivně diskutována<br />
v příslušných technických komisích CEN/TC 250/SC 6<br />
a CEN/TC 125 a rovněž v sektorové skupině notifikovaných<br />
osob AGNB/SG 10. Výsledkem je stav postupného dolaďování<br />
a doplňování problematiky, která byla pro nízký konsenzus<br />
doposud ponechána na národních úrovních – a na druhé straně<br />
(zejména u Eurokódu 6) šlo o proces koordinace a hledání<br />
konsenzu ve druhé spirále vývoje, tj. po porovnání Národních<br />
příloh. Současně probíhají průběžně pravidelné pětileté revize již<br />
vydaných evropských normativních dokumentů a u Eurokódu 6<br />
začíná práce na jeho dalším rozvoji v rámci nově ustavené Maintenance<br />
Group. Spolupráce se rozvíjí i horizontálně, tj. mezi výše<br />
uvedenými komisemi CEN pro zdivo a komisí pro dílce z lehkého<br />
mezerovitého betonu a pórobetonu CEN/TC 177, pro prefabrikované<br />
betonové dílce CEN/TC 229 a pro dlažbu CEN/TC 178<br />
(a stejně mezi sektorovými skupinami SG 10 a SG 02). Průběžně<br />
fungují úzké evropské vazby s komisemi CEN zabývajícími se<br />
betony a maltami v plném průřezu.<br />
Za zmínku stojí i neformální mezinárodní spolupráce v rámci<br />
odborných společností zabývajících se problematikou pojednávaného<br />
oboru – RILEM, CIB (zejména W 23), IABSE,<br />
a konečně vazba na oborovou normalizaci v rámci ISO, která<br />
sice byla v poslední době utlumena, ale kde se očekává nový<br />
rozvoj činnosti TC. A to v důsledku ukončení prací v CEN na prvé<br />
definitivní verzi Eurokódů při jejich konfrontaci a dalším sbližováním<br />
se světovými předpisy v souvislosti s rozvojem činnosti<br />
CEN v komisích TC 350 a TC 351, zahrnující rozvojové oblasti<br />
trvalé udržitelnosti a nebezpečných látek, s přímou aplikací na<br />
obor ZSK. V oboru smíšených konstrukcí a obecně v oblasti<br />
nových inovačních řešení v celém oboru ZSK je rozvíjena i přes<br />
aktuální problémy na evropské úrovni spolupráce CEN – EOTA,<br />
i když se tato v posledních letech jeví spíše jako souběh a nikoliv<br />
jako systémová návaznost.<br />
Na české národní úrovni je problematika zdiva a zděných konstrukcí<br />
řešena v rámci Centra technické normalizace CTN ZSK při TZÚS<br />
Praha. 1)<br />
Celý proces průběžného sjednocování a koordinace evropských<br />
předpisů normativního charakteru probíhá v době, kdy se v Evropě<br />
diskutuje o přechodu ze základní stavební direktivy CPD na nový<br />
řídicí dokument – CPR, a kdy je i v ČR nově restrukturalizována<br />
normalizační činnost v rámci příslušných CTN, a to i v oblasti financování,<br />
v níž se výhledově počítá s výrazným angažmá výrobní<br />
praxe.<br />
Přehled technologií ZSK a jejich komponentů<br />
Komponenty moderních zděných konstrukcí představují:<br />
■ zdicí prvky;<br />
■ malty pro zdění;<br />
■ pomocné a doplňkové výrobky pro zděné <strong>konstrukce</strong>.<br />
Naprostá většina z těchto komponent je již dnes zahrnuta do<br />
uceleného systému evropských norem, postupně přebíraných<br />
i v České republice.<br />
U konstrukcí z vyztuženého, sevřeného či předpjatého zdiva k základním<br />
komponentám dále patří:<br />
■ zálivkový beton a příslušná výztuž, případně některé další speciální<br />
pomocné a doplňkové prvky a <strong>konstrukce</strong>.<br />
Novodobé nevyztužené i vyztužené zděné <strong>konstrukce</strong> se navrhují<br />
a konstruují podle příslušných, již zavedených částí Eurokódu<br />
6 nebo podle původní soustavy ČSN, zejména podle ČSN<br />
73 1101 a jejích posledních Změn č. 3 až 5. Souběh původních ČSN<br />
a nových ČSN EN však platí jen do roku 2010, kdy mají platit pouze<br />
zavedené normy evropské, mnohé z nich včetně změn A1 i A2,<br />
s další velkou skupinou v pravidelné pětileté revizi projednávanou<br />
v současnosti.<br />
1)<br />
Autor tohoto příspěvku je jak reprezentantem v obou komisích CENu a v sektorové skupině AGNB, tak předsedou TNK 37<br />
Zdivo a zděné <strong>konstrukce</strong>. Tím jsou přímo personálně zajištěny všechny výše uvedené strukturované vazby mezi normalizačními (CEN, EOTA),<br />
certifikačními (AGNB) i odbornými evropskými organizacemi, jakož i mezi adekvátními útvary národní technické normalizace – členstvím<br />
autora v návazných TNK 38, TNK 119 i v TNK 36/SC 4.<br />
22 stavebnictví 06–07/09
Zavedené evropské normy:<br />
■ všechny části ČSN EN 1996;<br />
■ všechny části ČSN EN 1745;<br />
■ specifikace ČSN EN 771-1 až 6;<br />
■ ČSN EN 998-1 až 3;<br />
■ ČSN EN 845-1 až 3;<br />
■ všechny zkušební normy pro zdicí prvky řady ČSN EN 772-1<br />
až 21;<br />
■ všechny zkušební normy pro malty řady ČSN EN 1015-1 až 21;<br />
■ všechny zkušební normy pro pomocné výrobky pro zdivo řady<br />
ČSN EN 846-1 až 14;<br />
■ pro zkoušení zdiva řady ČSN EN 1052-1 až 5.<br />
Smíšené <strong>konstrukce</strong> využívající kusových<br />
staviv<br />
Ke smíšeným konstrukcím využívajícím kusových staviv se počítají<br />
zejména <strong>konstrukce</strong> zhotovené ze zdicích prvků charakteru tvarovek,<br />
které tvoří ztracené bednění včetně možné doplňkové tepelné izolace<br />
a které jsou následně zmonolitněny, tj. vyplněny betonem, případně<br />
i vyztuženy konstrukční či nosnou výztuží ve svislém, nebo i vodorovném<br />
směru. V ČR se jedná zejména o tvarovky či dílce ztraceného<br />
bednění z pěnového polystyrénu či z dřevoštěpkových materiálů.<br />
Z hlediska navrhování a konstruování byl zřetelný rozdíl odborné<br />
úrovně nositelů jednotlivých systémů. V ČR se nejčastěji vše mimo<br />
vlastní betonové jádro staticky zanedbává (na rozdíl od konstrukcí<br />
z tzv. Mantelbetonu v zahraničí). Situace je v současnosti ovlivněna<br />
jak platným ETAG 009, tak novými evropskými normami pro<br />
nenosné tvárnice z betonu, lehkého betonu a dřevoštěpkobetonu,<br />
jejichž české vydání se chystá v nejbližší době (jako ČSN EN 15435<br />
a ČSN EN 15438).<br />
Zařazení konstrukcí využívajících sestavné prvky větších rozměrů<br />
(dílců z lehkého mezerovitého betonu, pěnobetonu či<br />
pórobetonu) mezi <strong>konstrukce</strong> smíšené vychází z premisy souč.<br />
A to ve srovnatelných pevnostních úrovních konstrukcí z těchto<br />
prvků sestavených s <strong>konstrukce</strong>mi zděnými, na rozdíl od montovaných<br />
konstrukcí z hutných betonů (z kameniva hutného<br />
i pórovitého), vyráběných ve vyšších pevnostních třídách jako<br />
materiál pro dílce s výhradně nosnou funkcí. Zejména u konstrukcí<br />
obvodových plášťů se v pojednávaných případech principy<br />
navrhování a ustavování konstrukcí zděných i montovaných<br />
konstrukcí betonových často vzájemně doplňují či kombinují.<br />
Speciální problematiku tvoří návrh a konstrukční řešení spolu<br />
s postupem provádění ucelených systémů včetně všech spojů<br />
a styků, ať již ve svislých nebo ve vodorovných konstrukcích<br />
staveb sestavených z těchto dílců. V podmínkách ČR byla dosud<br />
situace u těchto systémů normalizačně nejednoznačná, do<br />
budoucna se jeví jako jednoznačný požadavek úplná aplikace<br />
nové soustavy evropských norem. V rámci činnosti TNK 36/SK 4<br />
Konstrukce z lehkého betonu a pórobetonu byly či jsou připraveny<br />
k českému vydání obě kmenové normy – EN 1520 po první<br />
pětileté revizi a konečně i první české znění EN 12602. V obou<br />
případech se jedná o vyztužené dílce, v prvém případě z lehkého<br />
mezerovitého betonu, ve druhém pak z autoklávovaného pórobetonu.<br />
Tyto základní specifikace jsou doprovázeny vždy uceleným<br />
souborem zkušebních dílčích norem: tuzemská odborná<br />
praxe bude mít konečně i zde kompletní podklady normového<br />
charakteru, jaké dosud bylo možné nalézt jen u německých<br />
technických osvědčení.<br />
Stále však ještě ne pro všechny zdicí prvky a malty (malty obyčejné,<br />
lehké nebo malty pro tenké spáry) jsou známy/odzkoušeny všechny<br />
návrhové parametry zdiva, a to nejen z hlediska statického, ale<br />
i z některých dalších hledisek stavební fyziky i požární bezpečnosti.<br />
Totéž platí i pro nově zaváděné komponenty i pro celé systémy<br />
nových inovačních řešení (například v poslední době zdivo na polyuretanovou<br />
pěnu, kde osvědčení všech vlastností mají jen dvě firmy<br />
působící na českém trhu, přičemž „řešení” nabízí více subjektů, jak<br />
bylo mj. vidět i na posledním veletrhu ibf 2009 v Brně).<br />
Zdicí prvky<br />
V návaznosti na evropskou normalizaci se základní skupiny zdicích<br />
prvků člení následovně:<br />
■ pálené cihlářské zdicí prvky, zejména pak novodobé, s vylehčeným<br />
průřezem i střepem (EN 771 – 1) – viz obr. 1, 2;<br />
■ vápenopískové zdicí prvky – v ČR zatím jen tradiční, nikoliv novodobé<br />
systémy (EN 771 – 2) – viz obr. 3;<br />
■ betonové zdicí prvky (z hutného nebo pórovitého kameniva<br />
v různých systémových provedeních (EN 771 – 3) –<br />
viz obr. 5;<br />
■ pórobetonové zdicí prvky (z pískového nebo popílkového pórobetonu),<br />
zejména v systémových aplikacích přesných tvárnic<br />
(EN 771 – 4) – viz obr. 4;<br />
■ zdicí prvky z umělého kamene (pohledového betonu), často tzv.<br />
shell-bedded masonry (EN 771 – 5) – viz obr. 6;<br />
■ zdicí prvky z přírodního kamene; jedná se o speciální problematiku<br />
v tomto příspěvku dále nekomentovanou (EN 771 – 6) –<br />
viz obr. 7.<br />
V důsledku historických tradic i díky převažující „německé sféře<br />
vlivu“ ve výrobě zdicích prvků se v ČR aplikují zejména zděné stěny<br />
s použitím pálených cihlářských zdicích prvků, zdivo z přesných pórobetonových<br />
tvárnic a zdivo z novodobých zdicích prvků z lehkého<br />
betonu z Liaporu. Uvedené výrobky (v pořadí podle podílu na trhu)<br />
jsou většinou součástí dnes již programově vytvářených zdicích<br />
systémů, nejčastěji v podobě jednovrstvého zdiva (stěny vnitřní<br />
i obvodové), v posledních letech pak stále častěji i ve stěnách vrstvených,<br />
případně v kombinacích s kontaktními či provětrávanými<br />
zateplovacími systémy v obvodových stěnách staveb.<br />
■ K novým zdicím technologiím, které zatím nemají výraznější podíl<br />
na českém trhu v aplikační oblasti konstrukčního zdiva, avšak jsou již<br />
dostatečně známé zejména z použití jako lícová staviva konstrukcí<br />
venkovní (zahradní) architektury, patří zdivo z vápenopískových<br />
cihel a zdivo z betonových lícových tvárnic. Obě tyto technologie<br />
jsou progresivní ve svých úplných zahraničních aplikacích zdicích<br />
systémů, použitelných s výhodou i pro vícepodlažní stavby –<br />
viz obr. 8, 9.<br />
■ Specifickou skupinu pak tvoří zdicí prvky s vrstvou tepelné<br />
izolace integrovanou již ve výrobně, a to rozmanitým způsobem.<br />
Jsou však tyto technologie opravdu vždy řádně a důkladně prověřeny<br />
Dostat C∏ na zdicí prvek není problém, ale mít k dispozici<br />
ověřené chování takového zdiva, pro které normy neplatí, už nikdo<br />
nevyžaduje.<br />
■ Zdicí prvky charakteru ztraceného bednění se mohou přímo integrovat<br />
do nosné funkce stěny po jejím zmonolitnění (betonové) nebo<br />
pouze vytvářet ztracené bednění s větším či menším příspěvkem<br />
k tepelné izolaci kompletní stěny (tvarovky dřevoštěpkové, polystyrénové<br />
apod.); místo tvarovek se používají často pouze plošné dílce<br />
ztraceného bednění či jejich kombinace se samonosnými výztužnými<br />
prvky. Nutno rozlišovat!<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
23
▲ Obr. 1. Zdicí prvky pálené – nová řešení průřezu<br />
▲ Obr. 2. Zdicí prvky pálené – speciální tvarovky<br />
▲ Obr. 3. Zdicí prvky vápenopískové<br />
▲ Obr. 4. Zdicí prvky z pórobetonu<br />
▼ Obr. 6. Zdicí prvky z umělého<br />
kamene<br />
▼ Obr. 7. Zdicí prvky z přírodního<br />
kamene<br />
▲ Obr. 5. Zdicí prvky z lehkého betonu (Liapor)<br />
▼ Obr. 8. Lícové zdivo z vápenopískových cihel<br />
24 stavebnictví 06–07/09
■ Již se rozšířilo i používání kusových staviv větších rozměrů,<br />
vyžadujících použití lehkých montážních prostředků; tento způsob<br />
využití přechází až po dílčí (kombinovanou) či úplnou prefabrikaci,<br />
a to v rozmanitých materiálově-technologických variantách, s využitím<br />
velkoformátových kusových staviv různých rozměrů apod.<br />
V zahraničí až po prefabrikaci s využitím celoplošných stěnových<br />
dílců (panelů). Speciální pozornost je těmto prvkům a systémům<br />
v evropském kontextu věnována i z hlediska normalizace, hlavně<br />
dvěma materiálově-technologickým variantám: dílcům a sestavám<br />
z autoklávovaného pórobetonu a z mezerovitého betonu z lehkých<br />
kameniv.<br />
▲ Obr. 9. Lícové zdivo z betonových štípaných tvarovek<br />
Malty pro zdění<br />
V souladu s evropskou normalizací se pro zděné <strong>konstrukce</strong> používají:<br />
■ malty obyčejné (klasické);<br />
■ malty tepelně-izolační (lehké);<br />
■ malty pro tenké spáry (1 až 3 mm tlusté, pro přesné zdicí prvky).<br />
Zvyšování požadavků na kvalitu prací na stavbě a její kontrolu vede<br />
ke stále výraznějšímu používání suchých maltových směsí pro malty<br />
obyčejné i lehké (pro zdění i pro omítky) i průmyslově vyráběných<br />
speciálních maltových směsí pro tenké spáry.<br />
Podrobně se požadavkům na malty pro zdění (ČSN EN 998–2) a pro<br />
omítky (ČSN EN 998–1 a 998-3) a nově zaváděných evropských<br />
zkušebních norem řady EN 1015-xx věnuje v rámci TNK 37 zástupce<br />
VÚMO, který je nositelem CTN pro pojiva a maltoviny.<br />
K novodobým trendům rozvoje zděných konstrukcí patří vyvíjet<br />
stále efektivnější jednovrstvé zdicí systémy, které by minimalizovaly<br />
množství spár ve zdivu (použitím zdicích prvků větších<br />
rozměrů), jejich tloušťku (přesnými rozměry tvárnic sofistikovaného<br />
průřezu a materiálu), snižovaly vliv malty tenkými spárami<br />
či jinak eliminovaly mokrý proces (například zazubením styčné<br />
spáry) při současných a požadovaných zvýšených parametrech<br />
tepelného odporu zdiva.<br />
Posledním vývojovým trendem u jednovrstvých zdicích systémů je<br />
náhrada zdicí malty v ložných spárách polyuretanovou pěnou, při použití<br />
velmi přesných zdicích prvků. Tyto inovace autor řešil do podoby<br />
uplatnitelné pro český trh již v letech 2006–2009, a to pro systémy<br />
Pichler (Rakousko) a Wienerberger cihlářský průmysl, a.s., pro který se<br />
v současnosti rozšiřuje sortiment využitelných výrobků a dokončuje se<br />
i ověření chování dlouhodobě zatíženého zdiva. Autor podotýká, že<br />
se z hlediska chování tohoto zdiva jedná o nový fenomén, s mnoha<br />
odlišnostmi ve srovnání se zdivem „klasickým“. Jeho použití, které<br />
není zahrnuto (kryto) Eurokódem 6, je možné jedině po podrobném<br />
a systémovém prověření, vedoucím k vydání Osvědčení vhodnosti<br />
pro použití specifikovaných skladeb s definovanými vlastnostmi zdiva<br />
v konstrukcích navrhovaných a prováděných v ČR – viz obr. 10, 11.<br />
Pomocné výrobky pro zděné <strong>konstrukce</strong><br />
▲ Obr. 10. Zdivo na polyuretanovou pěnu, zdění stěny pro požární zkoušky<br />
▲ Obr. 11. Zdivo na polyuretanovou pěnu, porušení zkušebního vzorku stěny<br />
▼ Obr. 12. Vodorovná výztuž v ložných spárách zdiva z cihelných tvarovek<br />
V dosavadní praxi se v ČR použití pomocných výrobků pro zděné<br />
<strong>konstrukce</strong> blíže nespecifikovalo – pomineme-li starší ustanovení<br />
o kleštinách v dřevěných stropech zděných budov, případně některá<br />
ustanovení o tzv. věncích.<br />
Aplikace novodobých pomocných výrobků pro zděné <strong>konstrukce</strong><br />
zahrnutých doposud do systému evropské normalizace (specifikace<br />
ČSN EN 845 – 1, 2, 3, a řada zkušebních norem ČSN EN 846-xx),<br />
zahrnují následující problematiku:<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
25
■ spony, pásky, závěsy, konzolky a podpěrné úhelníky (ČSN<br />
EN 845 – 1);<br />
■ překlady (ČSN EN 845 – 2);<br />
■ výztuž do ložných spár (ČSN EN 845 – 3).<br />
▲ Obr. 13. Závěsné konzoly a úložné prahy<br />
▲ Obr. 14. Jumbo-bloky,<br />
pórobeton<br />
▲ Obr. 15. VPC bloky a malá mechanizace<br />
V porovnání s dosavadními normami ČSN pro zděné <strong>konstrukce</strong> jsou<br />
výše uvedené evropské normy, týkající se všech typů pomocných<br />
prvků (a), všech překladů ve zdivu jednovrstvém i vrstveném (b)<br />
a zdiva vyztuženého v ložných spárách (c) zcela novým fenoménem<br />
praxe v ČR. Koherentní ustanovení také udávají dále jednotlivé části<br />
Eurokódu 6 pro navrhování i provádění zděných konstrukcí.<br />
Spony, konzolky a podpěrné úhelníky se již v praxi staly – díky narůstajícím<br />
aplikacím vrstveného lícového zdiva – známým výrobkem.<br />
Znalost jejich správného použití je však dosud obecně nedostatečná,<br />
třebaže příslušné podklady již existují. Aplikace jsou velmi rozmanité –<br />
viz například obr. 12, 13.<br />
Pásky a závěsy se aplikují ve spojích zděných stěn a dřevěných<br />
konstrukcí stropů a střech.<br />
Pro všechny pomocné výrobky existuje soubor zkušebních norem,<br />
řady ČSN EN 846-1 až 14 (poslední norma bude nově zavedena, byla<br />
projednána teprve na zasedání CEN/TC 125 v dubnu 2009).<br />
Dále je zapotřebí podotknout, že u vrstvených konstrukcí obvodových<br />
stěn se zejména v zahraničí z hlediska zajištění správných stavebně-fyzikálních<br />
funkcí apod. používají další, tzv. doplňkové výrobky –<br />
například uzávěry a speciální vystrojení dutin, speciální prvky větrací<br />
a prvky úložné se zvýšenou izolací. Pro některá řešení již existují<br />
i vydaná evropská technická osvědčení ETA.<br />
Ke komponentám zděných konstrukcí souhrnně již jen tolik, že<br />
všechny specifikace pro zdicí prvky, malty a pomocné výrobky<br />
ukončily v tomto roce pětiletý cyklus připomínek a nyní jsou ve stavu<br />
rozpracování revize. Žádná specifikace nebyla navržena na zrušení,<br />
revize bude středně pracná co do dosažení míry uspokojení všech<br />
partnerů.<br />
Z 30 evropských zemí (členů CEN) se vyjádřilo 16, z toho 8 bez připomínek;<br />
Česká republika nepodala ke specifikacím žádné připomínky<br />
(členové TNK 37 a vybraní specialisté z praxe byli obesláni), projevila<br />
však zájem účastnit se zpracování revizí těchto norem v příslušných<br />
WG komise CEN/TC 125, jejíž poslední zasedání bylo v dubnu 2009;<br />
výsledkem je postoupení vybraných norem v pětileté revizi do UAP<br />
nebo CEN Enquiry.<br />
Systémy zděných konstrukcí<br />
▲ Obr. 16. Celostěnový obvodový panel vyzděný ve výrobně<br />
▼ Obr. 17. Dřevoštěpkové tvarovky ztraceného bednění<br />
Pro zděné <strong>konstrukce</strong> je ještě možné (do roku 2010) používat českou<br />
normu ČSN 73 1101 [1] včetně jejích nejnovějších Změn č. 3,<br />
4 a 5 z posledních dvou let, týkajících se základních pevnostních<br />
a přetvárných návrhových parametrů u nás dnes nejpoužívanějších<br />
zdicích technologií (viz výše). Lze konstatovat, že pro doplnění normy<br />
o nejnovější technologie byl proveden zejména na naše poměry<br />
rozsáhlý soubor experimentálních ověření pevnosti zdiva v tlaku<br />
a jeho přetvárnosti při působení krátkodobého svislého centrického<br />
zatížení.<br />
Bylo odzkoušeno celkem:<br />
■ 24 nízkých zděných stěn v 8 sériích po 3 zkušebních vzorcích,<br />
zděných ze zdicích prvků (pálených porozitovaných tvárnic) z pěti<br />
českých cihelen; zkoušeny byly přitom jednovrstvé stěny ve vazbě<br />
běhounové i vazákové. Pro zdivo na lehkou maltu se hodnoty P d<br />
a α<br />
samostatně nevyhodnocovaly. 2)<br />
■ 39 nízkých zděných stěn ve 13 zkušebních sériích, zděných z přesných<br />
pískových pórobetonových tvárnic, z poloviny od firmy HEBEL<br />
a z poloviny od firmy YTONG, vždy s použitím vlastní malty pro tenké<br />
26 stavebnictví 06–07/09
spáry. Takto zdvojené série (3 + 3 = 6) odzkoušených nízkých zděných<br />
stěn pak vytvořily podklad pro konečné hodnocení a sestavení hodnot<br />
R d<br />
a α, obecně aplikovatelných pro tento druh novodobého zdiva<br />
z přesných tvárnic a malty pro tenké spáry. 3)<br />
■ 52 nízkých zděných stěn (zkoušených v rozmezí let 1994 až 1998)<br />
LIAS Vintířov lehký stavební materiál, k.s. začleněných do 16 zkušebních<br />
sérií v několika systémových řadách diferencovaného použití;<br />
z toho v systémové řadě LIATHERM (pro jednovrstvé obvodové<br />
zdivo) bylo odzkoušeno nejvíce – celkem 28 zděných stěn s maltou<br />
obyčejnou i lehkou, navíc s diferencovanými charakteristikami lehké<br />
malty. Soubor provedených zkoušek a z nich odvozených návrhových<br />
hodnot pevnosti zdiva v tlaku a jeho přetvárnosti je zde nejrozsáhlejší<br />
a jako jediný zahrnuje i hodnoty pro použití lehké malty. 4)<br />
Výsledkem výše uvedených zkoušek a jejich vyhodnocení jsou Změny<br />
č. 3, 4 a 5 ČSN 73 1101, které charakterizují hodnoty, jež prošly<br />
jednáním komise TNK 37. Za ostatní hodnoty odpovídají výrobci,<br />
kteří je uvádějí ve svých technických podkladech.<br />
Skutečnost, že pro výpočty podle ČSN 73 1101 nebyly k dispozici<br />
jiné než výše uvedené údaje, byla a je často zdrojem aktuálních<br />
potíží (zejména u podrobnějších prověření i jiných vlastností než je<br />
pevnost zdiva v tlaku). Jako výhodnější se tedy jevilo dopracovat<br />
celou soustavu potřebných hodnot návrhových charakteristik zdiva<br />
již podle soustavy ČSN EN (pro pevnost v tlaku a přetvárnost jsou<br />
zatím k dispozici pouze hodnoty pro zdivo z tvárnic z Liaporu, zkoušených<br />
již i podle metodiky EN). Zatím co nyní se podle Eurokódu 6<br />
postupovat mohlo, od roku 2010 to má být jedinou možností.<br />
I další doplnění zkoušek pro zdivo při příčně působícím zatížení (tah za<br />
ohybu v obou směrech příčného namáhání zdiva) a při působení smyku<br />
v ložné spáře by bylo žádoucí. Dosavadní zkoušky však byly prováděny<br />
veskrze sporadicky, neboť evropské normy uvádějí i možnost použití<br />
tabulkových hodnot. Jistota je však vždy jen u hodnoty ověřené zkouškou;<br />
minimální hodnoty podle tabulek nejsou vždy uspokojivým řešením,<br />
zejména ne u zdiva, kde se uvažuje s jeho plným statickým působením<br />
či spolupůsobením jako konstrukčního prvku nosného systému objektu<br />
(vnitřní nosné stěny a suterénní stěny vícepodlažních budov, vnitřní<br />
vrstvy obvodových vrstvených stěn, stěnové výplně skeletů aj.).<br />
▲ Obr. 18. Systém tvarovek ztraceného bednění z PPS<br />
▲ Obr. 19. Pálené tvarovky ztraceného bednění<br />
Konstrukce stěn ze zdicích prvků větších<br />
rozměrů<br />
Používají se velkorozměrové pálené, pórobetonové a vápenopískové<br />
bloky ale v ČR nejsou taková řešení příliš rozšířená (pórobeton –<br />
viz obr. 14). Zdicí prvky pálené s tzv. vysokým řezem 500 mm se<br />
2)<br />
Následně byla provedena ověření na dílčích sériích, která pak výrobci<br />
samostatně prezentovali ve svých technických příručkách – stejně<br />
jako pro zdivo na maltu pro tenké spáry. Soubory nebyly tak reprezentativní<br />
jako výše (a níže) zmíněné a neprošly projednáním v TNK<br />
37 ani nedoznaly podoby změny normy.<br />
3)<br />
Hodnoty platí pouze pro zdivo z přesných pískových pórobetonových<br />
tvárnic, nikoliv pro přesné tvárnice (šedé) z popílkového<br />
pórobetonu. O zkouškách dalších pevností (P6 nebo nejnovějších<br />
P2-350 či P2-300) nemá autor povědomí, zda bylo u nás zkoušeno –<br />
platí viz výše, tj. šlo mimo TNK 37).<br />
4)<br />
V letech 2006 a 2008 byly následně odzkoušeny další sestavy zdiva<br />
pro přesné tvárnice na maltu pro tenké spáry, pro nové typy tvárnic<br />
a pro zjištění počáteční pevnosti zdiva ve smyku pro všechny typy<br />
malt. Rovněž byly takto vyhodnocené parametry již pouze uvedeny<br />
v podkladech výrobce, neprocházely TNK 37.<br />
▲ Obr. 20. Stropní vložky keramické<br />
▼ Obr. 21. Stropní vložky z plášťovaných vložek PPS, pochůzí<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
27
▼ Obr. 22. Stropní vložky skořepinové vylehčující, z recyklátu<br />
v tuzemsku nepoužívají vůbec, zdicí prvky vápenopískové se mohou<br />
objevit při dodávkách ze zahraničí. Všechna tato řešení jsou spojena<br />
s potřebou použití speciální montážní mechanizace (viz obr. 15).<br />
Evropské normy přitom pro tato řešení žádná návrhová specifika ani<br />
jiné parametry neuvádějí; podle našich zkušeností z kdysi aplikované<br />
výstavby z bloků a blokopanelů by však bylo možné dosáhnout<br />
v těchto případech i vyšších návrhových parametrů než u zdiva do<br />
výšky zdicích prvků 250 mm.<br />
Prefabrikované stěnové <strong>konstrukce</strong> ze zdicích<br />
prvků obvyklých rozměrů<br />
V zahraničí se běžně používá princip prefabrikace pro zhotovování<br />
celostěnových dílců ze zdicích prvků přímo ve výrobě (pálené a vápenopískové<br />
zdicí prvky – viz obr. 16). Při dosavadní české emocionální<br />
averzi k panelovým technologiím se o to zatím nikdo nepokusil; přitom<br />
u našich sousedů s drahou lidskou prací se tento způsob praktikuje<br />
dlouhodobě, byla pro něj zpracována i samostatná norma DIN 1053-4<br />
a například firma Walzer v Rakousku hromadně používá pro výrobu<br />
těchto dílců polyuretanovou pěnu místo malty (patentováno).<br />
Konstrukce z vyztužených velkorozměrových<br />
dílců<br />
Jedná se zejména o sestavy:<br />
■ z vyztužených dílců z lehkého mezerovitého betonu<br />
ČSN EN 1520;<br />
■ z vyztužených dílců z autoklávovaného pórobetonu<br />
ČSN EN 12602.<br />
Dílce z vyztuženého autoklávovaného pórobetonu (dále jen AAC)<br />
a dílce z mezerovitého lehkého betonu z pórovitého kameniva (dále<br />
jen LAC) byly v rámci evropské normalizace vyčleněny do samostatného<br />
svazku norem, připravovaného samostatnou subkomisí<br />
CEN/TC 177 (u nás řeší TNK 36/SK 4). Jistou raritou se stalo, že<br />
problematika statického řešení, resp. jeho specifika, jsou u této<br />
skupiny výrobkových norem součástí tzv. specifikací a nejsou<br />
řešena obvyklým způsobem, tj. jako samostatná část Eurokódu 2<br />
a samostatná výrobková specifikace.<br />
Druhou zvláštností je (bylo tomu tak hlavně v prvních etapách<br />
zpracovávání návrhů EN) nezbytnost důsledné koordinace s normalizačním<br />
procesem v oboru zdicích prvků z AAC a LAC, spadajících<br />
do kompetence CEN/TC 125. I proto jsou tyto výrobky a <strong>konstrukce</strong><br />
zahrnuty do smíšených konstrukcí, tzn. že pro jejich aplikace ve<br />
smyslu připravovaných evropských norem je současně zapotřebí<br />
znalost problematiky betonových i zděných konstrukcí v rámci evropských<br />
předpisů.<br />
Výše uvedené základní normy (specifikace) udávají úplnou škálu<br />
požadavků na vlastnosti materiálů, dílců i styků s odvoláním na<br />
návaznou souvztažnou soustavu EN pro jejich zkoušení. K základním<br />
všeobecným požadavkům na dílce patří požadavky na zajištění<br />
bezpečnosti a použitelnosti <strong>konstrukce</strong> pod zatížením a jinými fyzikálními<br />
vlivy, speciálně pak v případě požáru. Normy uvádějí rovněž<br />
metody stanovení výpočtového tepelného odporu dílce, stanovení<br />
akustických parametrů apod.<br />
Z významných požadavků na dílce je vhodné dále zmínit trvanlivost,<br />
která je v těchto EN definována jako „schopnost plnění funkcí dílce<br />
s ohledem na jeho pevnost, stabilitu i použitelnost, bez jejich výrazného<br />
omezení a bez nadměrné údržby po celou dobu životnosti dílce“.<br />
U dílců z AAC je navíc poměrně podrobně řešena problematika předpětí.<br />
Současně zahrnuje návrh komentovaných EN řadu dodatečných<br />
požadavků na jednotlivé základní typy dílců – diferencovaně pro dílce<br />
jednotlivých částí nosných konstrukcí. Návrh komentovaných EN požaduje<br />
rovněž stanovení pevnosti styků a spojů mezi dílci. Pro stanovení<br />
únosnosti styků ve smyku, a to v obou rozhodujících směrech (v rovině<br />
a kolmo k rovině styku), jsou předepsány zvláštní zkušební postupy.<br />
U spojovacích a doplňkových (kotevních) prvků předepisují tyto EN vždy<br />
ověření zkouškou, pokud neexistuje dostatečně podrobný, výstižný<br />
a ověřený výpočtový postup na národní úrovni.<br />
Smíšené svislé <strong>konstrukce</strong><br />
■ systémy z nenosných zdicích prvků ztraceného bednění<br />
(ETAG 009);<br />
■ systémové tvárnice z polystyrenu a z dřevoštěpků existence<br />
(CUAP + ETA);<br />
■ bednicí tvárnice dřevoštěpkové, dokončena EN 15498;<br />
■ bednicí tvárnice z betonu a lehkého betonu, dokončena<br />
EN 15435;<br />
■ systémy využívající deskových, stěnových a pomocných prvků<br />
ztraceného bednění – například systém Velox, systém Rastra,<br />
systém Sismo.<br />
V České republice neexistuje dosud jediná původní česká norma pro<br />
navrhování smíšených konstrukcí. V plné platnosti je však již dlouho<br />
a pokyn pro evropská technická schválení ETAG 009 Dílce/systémy<br />
nenosného ztraceného bednění tvořeného dutinovými tvárnicemi<br />
nebo panely vyrobenými z izolačních materiálů, případně z betonu,<br />
podle kterého již byly dodnes vydány skoro dvě desítky evropských<br />
technických osvědčení (ETA). Pro atypičtější případy byly navíc zpracovány<br />
i CUAP, takže rozmanitost evropsky certifikovaných systémů je<br />
již dostatečně veliká. Pokrývá jak systémy z tvarovek ze štěpkobetonu<br />
(DURISOL, BIOCEMENT, aj.) či expandovaného polystyrenu (ISO-<br />
RAST aj.), tak systémy z tvarovek z betonu či lehkého betonu, jakož<br />
i z bednicích dílců plošných (VELOX), dutinových (RASTRA), případně<br />
nástřik a výplň do ztraceného bednění z ocelové mřížoviny, bednicích<br />
a izolačních prvků (SISMO, MONOLITE) – viz obr. 17, 18.<br />
Co je podstatné pro výrobce/dodavatele těchto systémů na stavební<br />
trh, je skutečnost, že pro pouhou „domácí certifikaci“ podle zpracovaného<br />
STO musí dnes postupovat při zkoušení a schvalování podle<br />
stejných pravidel jako při „evropské certifikaci“ s obdržením označení<br />
C∏: musí se řídit pravidly, která udává ETAG 009. Zde je na místě<br />
upozornění, že v tomto roce nově zaváděné výrobkové normy ČSN<br />
EN 15435 a ČSN EN 15498 – byť jsou specifikacemi udávajícími<br />
vlastnosti výrobků (bednicích nenosných tvárnic z obyčejného či<br />
5)<br />
Je paradoxní, že pro pálené tvarovky ztraceného bednění (obr. 19)<br />
dnes předpis neexistuje.<br />
28 stavebnictví 06–07/09
lehkého betonu nebo ze dřevoštěpkobetonu) a tudíž harmonizovanými<br />
evropskými normami s přílohou ZA specifikující podmínky pro<br />
udělení značky CE tvárnici – nenahrazují úplné posouzení systému<br />
podle ETAG 009 nebo CUAP. 5)<br />
Bednicí tvárnice (tvarovky ztraceného<br />
bednění) ze štěpkobetonu<br />
Bednicí tvárnice (tvarovky ztraceného bednění) ze štěpkobetonu se<br />
vyrábějí jako kompaktní duté tvarovky – buď s integrovanou tepelnou<br />
izolací nebo nez ní.<br />
Pro výrobu štěpkobetonových bednicích tvárnic se smí použít pouze<br />
štěpkobetonu vyhovujícího normě EN 14474. Doplňková tepelná izolace<br />
musí splňovat požadavky (podle typu izolace) příslušné normy řady<br />
EN 13162 až EN 13171. Veškeré tvárnice musí mít zcela jednoznačně<br />
a podrobně stanoveny všechny rozměry, hlavní (systémové) i podrobné.<br />
Norma dále stanoví podrobně požadavky na systémové i dílčí rozměry,<br />
veškeré druhy dovolených odchylek rozměrů, rovinnosti i pravoúhlosti.<br />
Výrobce zkouší a deklaruje objemovou hmotnost, vlhkostní<br />
přetvoření a u tvarovek obvodových stěn propustnost vodních par.<br />
Bednicí tvarovky ze štěpkobetonu musí splňovat z hlediska reakce<br />
na oheň podmínky pro třídu B podle EN 13501-1.<br />
Mechanická pevnost bednicích tvárnic musí být taková, aby bylo<br />
možné s nimi bezproblémově manipulovat a aby odolaly tlaku výplně<br />
při zalévání dutin. Za tím účelem je nutné stanovit speciálními<br />
zkouškami a zkontrolovat plnění předepsaných kritérií pro:<br />
■ pevnost žeber v tahu;<br />
■ pevnost bočnic v ohybu;<br />
■ pevnost bočnic tvárnice v tahu kolmo k rovině.<br />
Z akustických vlastností se hodnotí vzduchová neprůzvučnost<br />
a zvuková pohltivost hotových stěn. Z tepelně-technických vlastností<br />
se zjišťuje tepelná vodivost a měrná tepelná kapacita dřevoštěpových<br />
tvárnic a stanoví se tepelný odpor celé stěny. S ohledem na<br />
předpokládané použití se ověřuje mrazuvzdornost tvárnic, případně<br />
v přímém kontaktu s rozmrazovacími solemi. V přílohách normy<br />
je dále uveden diagram charakterizující tlak betonové výplně při<br />
zalévání, dále jsou popsány mechanické zkoušky, zkušební postupy<br />
a zkušební zařízení pro nové typy těchto zkoušek; uvedeny jsou<br />
i výpočtové vzorce pro hodnocení posuzovaných vlastností. Uvádí se<br />
také zkušební metoda pro stanovení měrné tepelné kapacity.<br />
Bednicí tvárnice z obyčejného a lehkého<br />
betonu (nenosné)<br />
Bednicí tvárnice z obyčejného a lehkého betonu (nenosné) podle<br />
ČSN EN 15435 nezahrnují zdicí prvky, pro které je určena ČSN<br />
EN 771-3, příp. ČSN EN 771-5.<br />
Konstrukční vlastnosti zdiva z betonových tvárnic závisí na jejich betonové<br />
nebo maltové výplni; tyto tvarovky nejsou určeny k použití bez<br />
výplně. Mohou se zdít nasucho (podle stanoveného technologického<br />
postupu), tvarovky mohou být opatřeny zámkem ve spojích.<br />
Pro sledované vlastnosti platí obdobná pravidla uvedená u tvárnic dřevoštěpových.<br />
Ze speciálních mechanických vlastností se zkouší jen<br />
pevnost v tahu žeber a pevnost v ohybu bočnic. Opět je udán diagram<br />
pro tlak zálivkového betonu; u tuhých betonových tvárnic jde o lineární<br />
závislost. Navíc se hodnotí podle EN 772-11 nasákavost vlivem<br />
kapilarity. Sledování vlhkostních přetvoření je nezbytné, významné<br />
je zejména u lehkých betonů a u jemnozrnných betonů. U kontroly<br />
geometrických parametrů přibývá kontrola pravoúhlosti, odklonu<br />
a náklonu na vzorku nízké stěny (1 m = cca 4 řady tvárnic nad sebou,<br />
délka > 2 m). Přistupuje též stanovení rovinnosti vnějších líců tvárnic<br />
a kontrola rovinnosti úložných ploch. Zkouška přilnavosti tepelné<br />
izolace by mohla být aplikována i u jiných typů tvárnic (sendvičový<br />
typ s vrstvou izolace uvnitř), pro který žádná norma ani technický<br />
návod pro hodnocení výrobku oficiálně neexistuje.<br />
Závěr ke smíšeným stěnovým konstrukcím<br />
Zavádění soustavy nových evropských norem (výrobkových specifikací)<br />
a předpisů s tematikou navrhování a provádění smíšených<br />
stěnových systémů využívajících prvků ztraceného bednění dostává<br />
tuto problematiku do kvalitativně vyšší fáze ve srovnání s dosavadním<br />
stavem často „lidové tvořivosti“. Precizují se požadavky a kritéria,<br />
stanovují se nové zkušební metody, zpřesňují se podmínky pro certifikaci<br />
a průběžnou kontrolu kvality výroby i výrobků. Je však na místě<br />
poznámka, že uvedené klady zavedení nových EN s sebou nesou<br />
riziko, že případně někdy a někde dojde i k vynechání „systémových<br />
požadavků“ ETAGu 009, který řeší problém z kvalitativně vyšších<br />
pozic sestavy (kit) jako vybrané části systému. To, co u zděných<br />
konstrukcí zajišťují normy pro zkoušení zdiva (sestavy) a zejména<br />
pravidla pro navrhování a provádění zděných konstrukcí specifikovaná<br />
v Eurokódu 6, nemá adekvátní normativní dokumenty s vyjímkou<br />
zmíněného ETAGu, resp. ve speciálních případech CUAPu. Toto nelze<br />
při aplikacích smíšených svislých konstrukcí pustit ze zřetele.<br />
Smíšené vodorovné <strong>konstrukce</strong><br />
Smíšené vodorovné <strong>konstrukce</strong> (s využitím speciálních stropních<br />
tvarovek) představují:<br />
■ stropní <strong>konstrukce</strong> montované z trámů (EN 15037-1) a stropních<br />
vložek z betonu, z pálené keramiky, z PPS a z vložek lehčených<br />
(prEN 15037-2 až 5);<br />
■ stropní panely vyrobené z vložek a zmonolitněné betonem<br />
(prEN 13747-2);<br />
■ monolitické stropní <strong>konstrukce</strong> s vložkami kladenými na staveništi.<br />
Trámy pro montované stropní systémy<br />
EN 15037-1 z dubna 2008 je t.č. ve stádiu dokončování a vydání<br />
českého překladu jako ČSN EN. Jde o kmenovou normu této skupiny,<br />
doplněnou dále čtyřmi dalšími částmi, pojednávajícími o stropních<br />
vložkách z různých materiálů (nejde již pouze a jen o vložky pálené).<br />
Rozsáhlá norma bude mít včetně dvanácti příloh a přílohy ZA (jde<br />
o harmonizovanou normu – specifikaci) v českém znění celkem<br />
cca 86 stran. Samotný text bez obligatorních náležitostí (předmět<br />
normy, citované normativní dokumenty, termíny a definice) obsahuje<br />
souhrn požadavků a zkušebních metod, pravidla pro hodnocení<br />
shody, značení a obsah technické dokumentace. Příloha A stanoví<br />
potřebné doplňující podrobnosti pro kontrolu výrobního postupu<br />
i kontrolu hotových výrobků; základní požadavky (vztahuje se i ke<br />
všem ostatním ustanovením normy a jejich příloh) stanoví základní<br />
norma pro železobetonové prefabrikáty – ČSN EN 13369.<br />
Norma člení trámové prvky na kompaktní trámy z vyztuženého nebo<br />
předpjatého betonu tvaru obráceného T nebo I, dále na betonové trámy<br />
s příhradovým nosníkem, případně na trámy s keramickým pláštěm.<br />
Pro jednotlivá tvarová řešení trámů udává norma podrobně i zásady pro<br />
minimální rozměry trámů nebo jejich podrobností. Podrobně jsou v normě<br />
popsány požadavky na beton, výztuž, zabudované prvky i spojovací<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
29
prostředky. Detailněji se upřesňují požadavky pro předpjaté trámy, specifikovány<br />
jsou i konstrukční podrobnosti, zvláštní požadavky na umístění<br />
předpínací výztuže a požadavky na spřahovací a smykovou výztuž. Jsou<br />
podrobně specifikovány způsoby úpravy povrchů horního povrchu a boků<br />
stropních trámů nebo jejich další rozměrové charakteristiky.<br />
Přílohy normy udávají mj. zásady pro zmonolitněné <strong>konstrukce</strong> spřažených<br />
stropních systémů (B), stanovení návrhové pevnosti spřahování<br />
výztuže a zásady pro její kotvení a kotevní únosnost (C). Příloha (D)<br />
stanoví konstrukční zásady pro oblast přímých a nepřímých podpor<br />
a pro kotvení výztuže, příloha (E) pojednává o návrhu spřažených<br />
stropních systémů. Další přílohy EN 15037-1 pojednávají o návrhu<br />
samonosných trámů (F), tzv. diafragmovém působení stropní tabule<br />
ve své rovině (G), o zkouškách při stanovení rozpětí trámů během<br />
výstavby (H), o vyhodnocení pevnosti betonu v době předpínání (J)<br />
a také o stanovení požární odolnosti (K) a akustických vlastností –<br />
vzduchové a kročejové neprůzvučnosti (L).<br />
má dlouhodobou tradici v tzv. Waffle-floors, využívaných často<br />
u bodově podepřených desek s velkým rozpětím. Stropní vložky zde<br />
mají většinou efekt prostorotvorný (působí jako vylehčovací dílce<br />
ztraceného bednění). V tradičním materiálovém provedení (pálené<br />
vložky, betonové vložky speciálního tvarování sloužící například pro<br />
umístění rozvodů apod.) se mohou i částečně spolupodílet na únosnosti<br />
stropů, přičemž zde existuje možnost lepšího vykrytí složitých<br />
půdorysných řešení například vytvořením nepravidelné sítě žeber,<br />
spojením s okrajovými nosníky, apod.<br />
Lze konstatovat, že tato řešení jsou v tuzemské praxi dostatečně<br />
známá a že jejich návrh podléhá aplikaci Eurokódu 2; započtení<br />
jistého stupně spolupůsobení některých stropních vložek se však<br />
jeví jako efektivní jen v omezeném množství případů a zřejmě<br />
nebude činit statikům a konstruktérům potíže zohlednit poznatky<br />
a zásady pro tvorbu a navrhování stropních systémů Beam&Blocks<br />
podle EN, uvedených v předchozích kapitolách.<br />
Stropní vložky pro stropy montované<br />
z trámů a vložek<br />
Stropním vložkám z různých materiálů jsou věnovány další části<br />
evropské normy EN 15037 Precast concrete products – Beam-andblock<br />
floor systems:<br />
■ prEN 15037-2 Část 2: Betonové stropní vložky;<br />
■ prEN 15037-2 Část 3: Pálené stropní vložky;<br />
■ prEN 15037-2 Část 4: Polystyrénové stropní vložky;<br />
■ prEN 15037-2 Část 5: Vylehčovací stropní vložky.<br />
kde části 2 a 3 by měly projít schválením ještě letos a část 4 je<br />
v pokročilém rozpracování. Normy jsou opět dostatečně podrobné<br />
a představují dobrý podklad pro návrhovou praxi. Ukázky stropů<br />
s využitím různých stropních vložek jsou na obr. 20, 21 a 22.<br />
Připravované evropské normy pro stropní<br />
panely s použitím vložek<br />
Původní EN 13747:2005 + prA1:2008 Precast concrete products –<br />
Floor plates for floor systems pojednávající o filigránových stropních<br />
deskách pro stropní <strong>konstrukce</strong>, které umožňují také vyvložkování<br />
při jejich zmonolitnění a kompletaci (jako přechodový případ mezi<br />
systémy smíšených stropních konstrukcí), byla v březnu 2008 rozšířena<br />
o návrh prEN 13747-2:2008 Lightened ribbed floor plates.<br />
Tento návrh normy, velmi silně diskutovaný opět zejména německou<br />
delegací (kontroverze s DIN), se týká výhradně a jen stropních panelů<br />
s použitím pálených stropních vložek. Podstatné je zde rozdělení<br />
vložek do tří základních kategorií – nespolupůsobících (NR), částečně<br />
spolupůsobících (SR) a plně spolupůsobících (RR). Nejnižší<br />
třída betonu je předepsána C25/30, nejnižší pevnost při dopravě<br />
15 Mpa. Nejpodrobněji je popsáno stanovení minimálních rozměrů<br />
a všech typů tolerancí.<br />
Stropní panely tohoto typu se mohou provádět v největších rozměrech: šířka<br />
do 1200 mm, výška do 300 mm. Použité keramické tvarovky přitom ve<br />
své zesílené horní části partikulárně lícují s horním povrchem panelu.<br />
Monolitické stropní <strong>konstrukce</strong> s vložkami<br />
kladenými na staveništi<br />
Tento poslední případ využití stropních vložek různého typu<br />
a z různých materiálů ve stropních a/nebo střešních konstrukcích<br />
Závěrem ke smíšeným vodorovným<br />
konstrukcím<br />
Zavádění soustavy nových evropských norem s tematikou navrhování<br />
stropních konstrukcí využívajících stropních vložek z různých<br />
materiálů a různých variant řešení nosných prvků těchto smíšených<br />
vodorovných konstrukcí se jeví přínosem v porovnání s dosud platnou<br />
návrhovou praxí v ČR. Po českém vydání a zavedení alespoň základních<br />
norem ČSN EN 15037-1,2,3 a dokončení EN 13747-2 bude možné<br />
pokrýt většinu praktických řešení těchto konstrukcí na stavebním<br />
trhu ve smyslu evropské normalizace a konečně i zrušit prehistorickou<br />
ČSN 73 1102. Následným rozšířením o EN 15037-4,5 bude jistě<br />
i v ČR sortiment navrhovaných konstrukcí ještě zajímavější. ■<br />
Použitá literatura (pro velký rozsah není uvedena jmenovitě)<br />
[1] Kompletní balík evropských norem v oboru<br />
[2] Kompletní seznam publikací autora v oboru<br />
english synopsis<br />
Masonry and Mixed Structures (MMS):<br />
State of Art – Further Development – Standardization<br />
The article introduces the state of art of >Masonry and Mixed<br />
Structures< including the current stage of the implementation of<br />
European standards in the Czech Republic. Besides typical masonry<br />
structures the mixed structures used in vertical as well as in the<br />
horizontal structures of buildings are mentioned. Some special<br />
innovative product and/or systems are presented as a part of further<br />
development of MMS.<br />
klíčová slova:<br />
zdicí prvky, malta pro zdění, pomocné výrobky, zdivo,<br />
zděné a smíšené <strong>konstrukce</strong><br />
keywords:<br />
masonry units, masonry mortar, ancillary components, masonry,<br />
masonry and mixed structures<br />
odborné posouzení článku:<br />
doc. Ing. Karel Lorenz, CSc.,<br />
FA ČVUT Praha<br />
30 stavebnictví 06–07/09
zděné a smíšené <strong>konstrukce</strong><br />
text: Petr Veleba<br />
grafické podklady: Wienerberger cihlářský průmysl, a.s.<br />
▲ Stěna z cihel POROTHERM CB<br />
Navrhování a realizace staveb<br />
z cihelného zdiva POROTHERM<br />
Ing. Petr Veleba (*1974)<br />
Absolvent Stavební fakulty ČVUT, od<br />
roku 1998 byl projektantem pozemních<br />
staveb. Od roku 2003 působí ve<br />
společnosti Wienerberger cihlářský<br />
průmysl, a.s., nejprve jako technický<br />
poradce, nyní jako produkt technik. Je<br />
členem technické komise Cihlářského<br />
svazu Čech a Moravy a energetickým<br />
znalcem. Je autorizovaným technikem<br />
v oboru pozemní stavby.<br />
E-mail: Petr.Veleba@wienerberger.com<br />
Přírodní hlína byla historicky jedním z prvních<br />
stavebních materiálů. Po jejím zušlechtění –<br />
vysušení a vypálení na cihly – získal člověk<br />
přírodní materiál trvalé hodnoty s vyváženými<br />
fyzikálními vlastnostmi. Příspěvek je rozborem<br />
trendů a sledovaných kriterií v inovaci<br />
cihelných bloků POROTHERM a jejich praktický<br />
dopad na navrhování a realizaci staveb.<br />
Výrobní rozměry a tolerance cihelných<br />
výrobků<br />
Cihelné bloky POROTHERM jsou vyráběny v tloušťkách od 80 do<br />
440 mm, délkách od 250 do 500 mm a výšce 238 mm (ale také 155<br />
a 249 mm). Rozměrovou přesnost výrobků pro bývalou I. jakostní třídu<br />
výrobce deklaruje podle normy ČSN EN 771-1 v třídě tolerancí T2<br />
a R2. Pro názornost: bloky šířky 440 mm se vyrábějí s přesností<br />
±5 mm (výška a délka téhož bloku potom s přesností ±4 mm).<br />
Vyjímečné požadavky jsou kladeny na výrobky zděné s tenkou ložnou<br />
spárou, u kterých se po vypálení výška dále upraví broušením<br />
s deklarovanou přesností ±1 mm. Přesnost zabroušení (rovinnost)<br />
ložných ploch u broušených cihel zděných na polyuretanovou pěnu<br />
POROTHERM DRYFIX má vliv na celkovou pevnost zdiva. Proto byla<br />
přijata velmi přísná kriteria pro dodávku cihel POROTHERM CB DF,<br />
ta vyžadují rovinnost ložných ploch s odchylkou maximálně<br />
0,3 mm.<br />
Hmotnost<br />
Hmotnost cihelných výrobků je volena s ohledem na ruční manipulaci<br />
při zdění na stavbě. Běžná hmotnost bloku je kolem 16 kg. Nejtěžšími<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
31
loky výrobní řady jsou bloky akustické, kde vyšší hmotnost pomáhá<br />
zlepšit akustické vlastnosti kladené zejména na mezibytové stěny.<br />
Nejtěžším blokem z výrobní řady je POROTHERM 25 AKU P+D<br />
s hmotností cca 21,7 kg/ks.<br />
Pevnost<br />
▲ Nová tvarovka POROTHERM EKO v řezu v porovnání s tvarovkou<br />
POROTHERM P+D, která je o generaci starší<br />
Výpočtová pevnost keramické stěny dosahuje hodnot v rozpětí od<br />
0,65 MPa po cca 2,2 MPa a je dána zvolenou kombinací pevnosti keramického<br />
bloku a pevnosti pojiva. U samotných bloků je dosahováno<br />
pevnosti v rozmezí P6 až P20 (6–20 MPa), u malty M 2,5 do M 10.<br />
U zdiva použitého na maltu pro tenké spáry POROTHERM CB DBM je<br />
při stejné pevnosti bloku dosahováno vyšších pevností než u varianty<br />
zdiva s klasickou maltou o téže pevnosti. Specifickým případem je<br />
spojování cihelných bloků pomocí jednosložkové polyuretanové pěny<br />
POROTHERM DRYFIX. Výsledky statických zkoušek prováděných<br />
v brněnské pobočce TZÚS jsou shrnuty v Protokolu o posouzení<br />
vlastností zdiva POROTHERM CB zděných na jednosložkovou<br />
polyuretanovou pěnu POROTHERM DRYFIX k použití ve stavbách.<br />
Deklarované hodnoty jsou v rozpětí 0,9 až 1,5 MPa (podle pevnostní<br />
třídy bloku POROTHERM od 8 do 15 MPa). Hodnoty pevnosti zdiva<br />
v tlaku vzešlé ze zkoušek jsou zatím redukovány o 30 %, a to do<br />
dokončení zkoušek fragmentů pod dlouhodobým zatížením. Výsledky<br />
těchto zkoušek jsou očekávány začátkem druhé poloviny roku<br />
2009. Konstituční vztahy a podrobné hodnoty jsou zveřejněny a jsou<br />
ke stažení v protokolu na webových stránkách výrobce.<br />
Tepelně technické parametry<br />
▲ Průběh zkoušky požární odolnosti stěny vyzděné na polyuretanovou pěnu<br />
POROTHERM DRYFIX (s autorem textu)<br />
▼ Zdění na polyuretanovou pěnu POROTHERM DRYFIX<br />
S rostoucím akcentem na tepelnou ochranu budov jsou v laboratořích<br />
hledány možnosti <strong>konstrukce</strong> keramických bloků s co největším<br />
tepelným odporem, avšak v kombinaci se zachováním co nejvyšší<br />
pevnosti a také akustických vlastností. Při pouhém vylehčování<br />
materiálu by se brzy narazilo na snížení potřebné pevnosti keramického<br />
bloku. Proto došlo ke změně tradičního děrování keramických<br />
bloků, kde jsou dosavadní kosočtverce nahrazeny obdélníkovým<br />
děrováním. Rozdíl oproti v minulosti používanému kosočtvercovému<br />
děrování je v rozměrech děr a v tloušťce vnitřních stěn. Děrování<br />
je nyní široké a štíhlé a tloušťka vnitřní stěny dříve 8 až 10 mm je<br />
upravena na 5 mm.<br />
Změna děrování výrobku a snížení objemové hmotnosti střepu se<br />
odrazila ve zlepšení tepelných parametrů nové řady o cca 10 %.<br />
Cihelný blok je oproti původní řadě P+D celkově lehčí, což pozitivně<br />
ovlivní jak transport, tak i manipulaci na stavbě. Zároveň tenké<br />
obdélníkové vzduchové dutiny umožňují velmi dobrou dělitelnost<br />
bloku (řezáním). Díky struktuře keramiky zároveň poklesla spotřeba<br />
malty na zdění, neboť se snížil zátek malty do dutin. Podrobné údaje<br />
k řadě POROTHERM EKO jsou uvedeny v technických listech na<br />
webových stránkách výrobce.<br />
Akustické vlastnosti<br />
Pouhým vylehčováním keramického bloku dochází ke zlepšování<br />
tepelných vlastností materiálu, ale s dopadem na vlastnosti akustické.<br />
Aby byla splněna kritéria, která jsou kladena na vnitřní stěny z hlediska<br />
prostupu tepla (požadované U ≤ 1,3 W/(m 2 ∙K), bylo rozhodnuto<br />
využít možnosti tvarovat vnitřní děrování keramiky a nespoléhat pouze<br />
na docílení plošné hmotnosti bloků ve stěně. Varianta dohánění<br />
tepelných parametrů akustické stěny pouze pomocí nesmyslných<br />
32 stavebnictví 06–07/09
tlouštěk tepelněizolační omítky byla výrobcem zavržena jako v praxi<br />
nereálná. Nemile překvapily taktéž výsledky na základě akustických<br />
měření provedených na stěnách se zateplením, když se kýžené zlepšení<br />
vzduchové neprůzvučnosti nedostavilo, ba naopak. Podrobně<br />
o provedených měřeních a závěrech informoval Ing. Antonín Horský<br />
v referátu předneseném v lednu pro odbornou veřejnost na cyklu<br />
přednášek Wienerberger fórum. Několik let trvajícím vývojem výrobce<br />
dospěl k bloku POROTHERM 25 AKU P+D, který s běžnými<br />
omítkami (1450 kg/m 3 ) o tloušťce 15 mm dociluje výborné laboratorní<br />
neprůzvučnosti 55 dB a jehož součinitel prostupu tepla při praktické<br />
vlhkosti je U = 1,00 W/(m 2 ∙K).<br />
Požární ochrana<br />
Díky podstatě materiálu, který vzniká pálením v peci, se u výrobků<br />
při požárních zkouškách stěn neprojevily žádné problémy. Zajímavostí<br />
byla zkouška požární odolnosti stěny vyzděné na polyuretanovou pěnu<br />
POROTHERM DRYFIX. Zkouška byla prováděna ve společnosti<br />
PAVUS Veselí nad Lužnicí na stěně o tloušťce 240 mm pod zatížením<br />
na mezi únosnosti. Stěna byla oboustranně omítnuta běžnou vápenocementovou<br />
omítkou tloušťky do 20 mm. Tato stěna bez potíží vydržela<br />
ve zkušebně maximální možnou dobu trvání zkoušky, tj. 180 minut.<br />
▲ Použití koncových cihel POROTHERM 44 K Si a POROTHERM 44 ½ Si<br />
u ostění a parapetu<br />
Navrhování staveb, zásadní konstrukční<br />
detaily, aktuální pokyny pro projektanty<br />
Stavby z cihelného systému POROTHERM mají ve směru délky<br />
stěn skladebné rozměry odpovídající násobku délkového modulu<br />
125 mm, je tedy vhodné navrhovat stěny v půdorysném modulu<br />
250 mm s počátkem ve vnitřním rohu vnější stěny. Usnadní se tak<br />
práce při provádění. Pro dodržení potřebného modulu, převazby, ale<br />
i pro důmyslné řešení <strong>konstrukce</strong> z hlediska odstranění tepelných<br />
mostů jsou k cihelným blokům vyráběny též doplňkové cihly rohové,<br />
poloviční a koncové. Doplňkové tvary koncových cihel nacházejí<br />
uplatnění zejména při napojení otvorových výplní ke stěně.<br />
Doplňkové koncové tvary cihel s kapsou pro izolant v ostění jsou<br />
přímou odpovědí na stavebně-fyzikální požadavky. Umožňují jednoduše<br />
docílit potřebnou povrchovou teplotu u ostění v interiéru<br />
a zabránit tím riziku nepříznivé kondenzace vodních par s následným<br />
zvýšením rizika růstu plísní. Tyto koncové tvary byly vyvinuty<br />
v konstrukční kanceláři výrobce za pomoci Ing. Jiřího Šály, CSc.,<br />
a k jejich úspěchu jsou přejímány do cihlářské produkce nejen v tuzemsku,<br />
ale i v zahraničí.<br />
Typové detaily, které je potřeba při stavbě řešit, a jednotlivé návaznosti<br />
prvků konstrukcí jsou zveřejněny a dány k dispozici ke stažení<br />
z internetu. K těmto typovým detailům byly také zpracovány podrobné<br />
tepelně-technické výpočty a byly sumarizovány v příručce Katalog<br />
tepelné ochrany budov – POROTHERM 2007. V něm je možné najít<br />
k detailům potřebné hodnoty, dosazované do výpočtů tepelných ztrát<br />
budovy, zejména lineární činitele prostupu tepla ψ.<br />
Při dodržení doporučených systémových řešení na základě množství<br />
provedených výpočtů na projektech rodinných domů dospěl<br />
výrobce k závěru, že v součtu byl vliv lineárních tepelných vazeb<br />
u materiálu a detailů systému POROTHERM vždy záporný, neboli<br />
snižoval celkovou tepelnou ztrátu stavby. Pokud je tedy tento vliv<br />
roven nule, bude výpočet na straně bezpečnosti a ušetří se nejpracnější<br />
část rutinní práce při zpracovávání energetických štítků<br />
a průkazů. Ovšem tento poznatek platí pouze při dodržení systémových<br />
řešení vazeb jednotlivých konstrukcí podle Katalogu tepelné<br />
ochrany budov.<br />
▲ Vkládání izolantu do kapsy koncové cihly pro odstranění tepelného mostu<br />
kolem rámu okne<br />
▼ Čistota řešení napojení ostění pro roletovou schránku na okno<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
33
Technologie provádění staveb<br />
▲ Příklad řezání cihel POROTHERM ve štítu rodinného domu<br />
Trendem stavebních firem je rychlé, kvalitní a vzhledově perfektní<br />
zdění. Potom je spokojený investor, projektant i dozor. Při zdění<br />
z bloků POROTHERM je nejdynamičtěji se rozvíjející technologií pro<br />
zdění právě systém POROTHERM DRYFIX. Při použití broušených<br />
cihelných bloků postupuje práce velmi rychle, odpadá pracná příprava<br />
a transport malty pro ložné spáry, ihned po nástupu na pracoviště<br />
stavební četa zdí. Spoj je pevný již po cca 20 minutách a zdění je,<br />
na rozdíl od běžné malty, možné i v mrazech až do -5 O C. Pro tento<br />
speciální systém bylo na základě množství provedených zkoušek<br />
získáno potřebné národní osvědčení č. OIV/20008/009-000002<br />
o vhodnosti zdiva z přesných bloků POROTHERM CB zděných na<br />
jednosložkovou polyuretanovou pěnu POROTHERM DRYFIX. Je<br />
nutné podotknout, že se tedy nejedná o certifikaci či osvědčení pouze<br />
jednotlivých komponent, ale o prověření celého systému jako celku,<br />
z pohledu všech šesti základních požadavků kladených na stavební<br />
výrobky evropskou směrnicí CPD. ■<br />
Použitá literatura<br />
[1] Horský, A., Šulista, R.: Podklad pro navrhování POROTHERM,<br />
11. vydání, Wienerberger cihlářský průmysl, a.s., 7/2008<br />
[2] Šála, J.: Katalog TEPELNÉ OCHRANY BUDOV z kompletního<br />
cihlového systému POROTHERM, Wienerberger cihlářský průmysl,<br />
a.s., 6/2007<br />
[3] Horský, A., Zahradník, K.: Podklad pro provádění systému PORO-<br />
THERM, 3. vydání, Wienerberger cihlářský průmysl, a.s., 1/2007<br />
[4] ČSN EN 771-1 + ZMĚNA A1: Specifikace zdicích prvků – Část 1:<br />
Pálené zdicí prvky, www.wienerberger.cz<br />
▲ Stěna z cihel POROTHERM CB<br />
Zájemce si může vlastní projekt spočítat na pomůcce připravené na internetové<br />
stránce, která je schopna zároveň vygenerovat energetický štítek<br />
obálky budovy včetně protokolu. Zařazení budovy podle energetického<br />
štítku obálky budovy je vodicím prvkem, s jakou klasifikací je možné<br />
počítat pro podrobnější průkaz energetické náročnosti budovy.<br />
Klasifikace domů v průkazu energetické náročnosti je volena velmi<br />
přísně. Situace není stejná jako u klasifikace elektrospotřebičů, kde<br />
byla nastavena velmi měkká kritéria a téměř všechny jsou v kategorii A.<br />
Jen původními měkkými kritérii jsou dnes výrobci tlačeni do vymýšlení<br />
kategorií A+, A++ atd. Pro klasifikaci budov jsou od počátku kritéria tříd<br />
velmi přísná a je na odborné veřejnosti vysvětlit zákazníkovi, že dům<br />
v kategorii C je výtečný, B vynikající a dům v kategorii A je již velmi<br />
technologicky náročný, nejčastěji pasivní. Pomůckou a vodítkem pro<br />
projektanty a jejich klienty může být brožura, podle které si mohou<br />
vybrat dům podle požadované energetické náročnosti a zjistit nároky<br />
kladené na <strong>konstrukce</strong> a technická zařízení domu. Brožura je k dispozici<br />
i v elektronické podobě na webových stránkách výrobce.<br />
english synopsis<br />
Design and Implementation of Buildings<br />
of POROTHERM Brick<br />
Natural clay was one of the first building materials used in the history<br />
of mankind. After its cultivation – drying and firing of bricks –<br />
man obtained a material of natural origin and permanent value with<br />
balanced physical properties. Thanks to technological progress,<br />
research and development the modern POROTHERM products are<br />
much demanded by the marked and very popular for their quality.<br />
This article analyses trends and monitored criteria of innovation of<br />
these products and their practical impact on building design and<br />
implementation.<br />
klíčová slova:<br />
pálené zdicí prvky , cihelné bloky POROTHERM, výrobní rozměry<br />
cihelných výrobků, výpočtová pevnost keramické stěny, vylehčování<br />
keramického bloku, Wienerberger fórum, zkouška požární odolnosti<br />
stěny<br />
keywords:<br />
fired brick, POROTHERM brick, manufacturing sizes of masonry products,<br />
calculated compactness of ceramic wall, lightening of ceramic<br />
brick, Wienerberger forum, wall fire resistance test<br />
odborné posouzení článku:<br />
doc. Ing. Jaromír K. Klouda, CSc., EUR ing,<br />
ředitel úseku VVI v TZÚS Praha s.p. Předseda Technické<br />
normalizační komise TNK 37 (Zděné <strong>konstrukce</strong>)<br />
34 stavebnictví 06–07/09
zděné a smíšené <strong>konstrukce</strong><br />
text: Michala Hubertová, Jan Štefánik<br />
foto: Lias Vintířov, LSM k.s.<br />
▲ Sportovně kulturní a kongresové centrum Karlovy Vary (KV Aréna) – pohledové zdivo Liapor R195 – ukázka z probíhající výstavby<br />
Navrhování a realizace stavebních<br />
konstrukcí ze zdiva LIAPOR<br />
Ing. Michala Hubertová, Ph.D. (*1978)<br />
Absolvovala Fakultu stavební VUT<br />
v Brně. V současné době je zaměstnána<br />
jako vedoucí střediska Vývoj<br />
a kontrola kvality ve společnosti Lias<br />
Vintířov, lehký stavební materiál k.s.<br />
Současně se podílí na řešení výzkumných<br />
projektů na FAST VUT v Brně.<br />
E-mail: hubertova@liapor.cz<br />
Spoluautor: Jan Štefánik<br />
E-mail: stefanik@liapor.cz<br />
Zdicí tvárnice Liapor tvoří ucelený systém, který<br />
umožňuje realizovat svislé stavební <strong>konstrukce</strong><br />
pouze s použitím lehkého betonu. Základní<br />
požadavky na tvárnice z Liaporu jsou stanoveny<br />
evropskou normou ČSN EN 771-3 Specifikace<br />
zdicích prvků – Část 3: Betonové tvárnice s hutným<br />
nebo pórovitým kamenivem.<br />
Tolerance rozměrů všech tvárnic pro zdění s normálním maltovým<br />
ložem je v kategorii D1, tj. délka, šířka i výška, v toleranci -3; +5 mm.<br />
Tolerance rozměrů tvárnic pro zdění na tenké maltové lože je v kategorii<br />
D4, tj. délka a šířka, v toleranci +1; -3 mm, výška v toleranci<br />
±1 mm. Objemová hmotnost tvárnic je základním parametrem pro<br />
určení stavebně fyzikálních vlastností. Uvádí se v suchém stavu s tolerancí<br />
± 10 %. Přehled základní řady tvárnic v kategorii D1 je uveden<br />
v tabulce 1. Tvárnice Liatherm a Liapor M jsou řazeny do skupiny 1<br />
a tvarovky Liapor S a SL do skupiny 2a dle ČSN EN 1996-1-1.<br />
Základní zásady navrhování<br />
Navrhování zděných konstrukcí musí být provedeno na základě<br />
pravidel uvedených v ČSN EN 1990. Je třeba postupovat podle<br />
následujících ustanovení:<br />
■ navrhuje se podle mezních stavů společně s metodou dílčích<br />
součinitelů uvedenou v ČSN EN 1990;<br />
■ zatížení se uvažuje podle ČSN EN 1991;<br />
■ kombinační pravidla pro zatížení se uvažují podle ČSN EN 1990;<br />
■ dodržují se aplikační pravidla podle ČSN EN 1996-1-1.<br />
Pro zdivo Liapor jsou stanoveny hodnoty návrhových charakteristik<br />
dle soustavy evropských norem. Požadované spolehlivosti zděné<br />
<strong>konstrukce</strong> se při navrhování dosáhne respektováním normy<br />
ČSN EN 1996-1-1. Zděné <strong>konstrukce</strong> by měly být navrhovány tak,<br />
aby jejich trvanlivost odpovídala předpokládanému použití s uvážením<br />
podmínek působení.<br />
Modulová koordinace zajišťuje systémové propojení jednotlivých<br />
prvků zdicího systému, ať už se jedná o <strong>konstrukce</strong> svislé nebo vodorovné.<br />
Základním rozměrem tvořícím modulovou síť systému Liapor<br />
je 125 mm a velikosti odvozených modulů se rovnají zvoleným násob-<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
35
Typová řada<br />
Druh – zkrácené označení<br />
Tvar a uspořádání + základní tvar<br />
Liapor M<br />
Liapor SL<br />
M115-4-1200 M175-4-1300 M240-2-650 M240-12-1200 SL365-2-500 SL365-4-700<br />
b<br />
l b<br />
l<br />
l b<br />
l b<br />
h<br />
h<br />
h<br />
h<br />
Skupina podle ČSN EN 1996-1-1, Tab 3.1<br />
1 1 1 1 2a 2a<br />
Rozměry Délka základní tvárnice, l [mm] 372 372 247 247 247 247<br />
Délka doplňkové tvárnice 1/2, l [mm] 372 372 372 372 372 372<br />
Délka doplňkové tvárnice 2, l [mm] 122 122 122 122<br />
Šířka, b [mm] 115 175 240 240 365 365<br />
Výška, h [mm] 240 240 240 240 240 240<br />
Pevnost v tlaku, průměrná [N/mm 2 ]<br />
Objemová hmotnost [kg/m 3 ]<br />
Laboratorní hodnota vážené neprůzvučnosti [dB]<br />
4 4 2 12 2 4<br />
1200 1300 650 1200 500 700<br />
48 54 51 55 52* 53*<br />
Ekvival. hodnota tepelné vodivosti l 10,dry<br />
[W/mK]<br />
0,341 0,340 0,160 0,325 0,094 0,120<br />
Tepelně technické vlastnosti – varianta bez omítek<br />
Souč. tepelné vodivosti zdicí malty<br />
0,860 0,860 0,360 0,860 0,180 0,180<br />
Souč. tepelné vodivosti zdiva bez omítky<br />
0,349 0,348 0,164 0,333 0,096 0,122<br />
R (d/l) 0,329 0,502 1,467 0,720 3,794 2,993<br />
R t<br />
(R i<br />
+ R + R e<br />
) 0,498 0,671 1,635 0,889 3,962 3,161<br />
U (1/R t<br />
) 2,010 1,491 0,612 1,125 0,252 0,316<br />
Tepelně technické vlastnosti – varianta s tepelně izolační omítkou<br />
Souč. tepelné vodivosti vnitřní omítky tl. 15 [mm]<br />
0,25 0,25 0,25 0,25 0,25 0,25<br />
Souč. tepelné vodivosti vnější omítky tl. 25 [mm]<br />
0,10 0,10 0,10 0,10 0,10 0,10<br />
R t<br />
včetně omítek 0,81 0,98 1,94 1,20 4,27 3,47<br />
U (1/R t<br />
) včetně omítek<br />
1,24 1,02 0,52 0,83 0,23 0,29<br />
▲ Tab. 1. Základní fiřada tvárnic Liapor určená pro tradiční technologii zdění na normální maltové lože (kategorie D1 podle ČSN EN 771-3).<br />
*Hodnoty stanovené apromaxicí.<br />
▼ Výškové moduly pro tvárnice Liapor na normální maltové lože<br />
▲ Bytový komplex Relaxpoint Klecany (obvodový plášť – Liatherm; vnitřní<br />
stěny – Liapor řady M).<br />
▼ Nízkoenergetický rodinný dům Hájek u Ostrova se spotřebou tepla na<br />
vytápění 70 kWh/m 2 za rok (kompletní zdicí systém Liapor s kontaktním<br />
zateplením polystyrenem tl. 20 cm)<br />
▼ Výškové moduly pro tvárnice Liapor na tenké maltové lože<br />
36 stavebnictví 06–07/09
2009<br />
Příloha časopisu<br />
Stavebnictví 06–07/09<br />
stavebnictví<br />
časopis<br />
speciál<br />
www.casopisstavebnictvi.cz<br />
Zelená úsporám<br />
a projektanti I
Zelená úsporám a projektanti I<br />
text: Informační centrum ČKAIT<br />
Podmínky programu Zelená úsporám ve vztahu<br />
k požadavkům stavebních a energetických předpisů<br />
Při přípravě a realizaci opatření<br />
podporovaných dotacemi z programu<br />
Zelená úsporám je třeba<br />
dodržet všechna ustanovení<br />
platných právních předpisů, která<br />
se na tato opatření vztahují.<br />
Respektování obecně závazných<br />
právních předpisů je pro<br />
žadatele o podporu – vlastníka<br />
rodinného nebo bytového domu –<br />
důležité také proto, že podporovaná<br />
opatření jsou financována<br />
z prostředků veřejného rozpočtu<br />
a jejich čerpání a použití podléhá<br />
příslušným kontrolním mechanizmům.<br />
Zateplování budov<br />
■ Zateplení pláště stavby je<br />
vždy stavební úpravou – srovnej<br />
§ 2 odst. 5 písm. c) stavebního<br />
zákona (dále SZ).<br />
■ Stavební úpravy a rovněž udržovací<br />
práce nevyžadují rozhodnutí<br />
o změně stavby ani územní<br />
souhlas – viz § 81 odst. 3 SZ.<br />
V jakém režimu podle SZ bude<br />
stavební úprava prováděna rozhodne<br />
místně příslušný stavební<br />
úřad. Podle § 103 odst. 1 písm. h)<br />
SZ, tj. bez ohlášení a bez stavebního<br />
povolení lze provádět<br />
stavební úpravy, pokud se jimi nezasahuje<br />
do nosných konstrukcí<br />
stavby, nemění se vzhled stavby<br />
ani způsob užívání stavby, pokud<br />
nevyžadují posouzení vlivů na životní<br />
prostředí a jejich provedení<br />
nemůže negativně ovlivnit požární<br />
bezpečnost. Stavební úpravy<br />
pro změny v užívání části stavby,<br />
kterými se nezasahuje do nosných<br />
konstrukcí stavby, nemění<br />
se její vzhled a nevyžadují posouzení<br />
vlivů na životní prostředí, lze<br />
provádět na základě ohlášení –<br />
§ 104 odst. 2 písm. n).<br />
■ Pokud stavební úpravy nesplňují<br />
požadavky § 103 odst. 1<br />
písm. h), pak se provádějí na<br />
ohlášení (stavební úpravy dokončených<br />
staveb, které je možno<br />
při nové výstavbě provést na<br />
ohlášení); nebo na stavební<br />
povolení (stavební úpravy dokončených<br />
staveb, které se provádějí<br />
při nové výstavbě na stavební<br />
povolení).<br />
■ Důležitým ustanovením SZ je<br />
jednoznačné zařazení zateplení<br />
budov do stavebních úprav. Splnění<br />
podmínek programu Zelená<br />
úsporám bude vyžadovat vrstvu<br />
tepelné izolace o tloušťce 100 až<br />
300 mm, výjimečně i více. Pokud<br />
dochází k rozšíření zastavěné plochy,<br />
resp. ke zvýšení stavby pouze<br />
v souvislosti se zateplením, jedná<br />
se o stavební úpravu a tato<br />
změna stavby se neposuzuje<br />
jako přístavba nebo nástavba.<br />
Větším problémem jsou hranice<br />
pozemků, tj. zateplení budovy,<br />
která stojí na hranici sousedního<br />
pozemku nebo na hranici<br />
veřejného prostranství. Ty je<br />
třeba řešit (odkoupením malé<br />
části pozemku, věcným břemenem)<br />
před provedením zateplení.<br />
V případě, že nebude dodržena<br />
požadovaná odstupová vzdálenost,<br />
je možno situaci řešit výjimkou<br />
z technických požadavků<br />
podle vyhlášky č. 137/1998 Sb.,<br />
ve znění pozdějších předpisů.<br />
■ Výměnu oken považují stavební<br />
úřady prakticky vždy za udržovací<br />
práce – pokud se nemění jejich<br />
velikost a tvar.<br />
■ Průkaz energetické náročnosti<br />
budovy je vyžadován u větších<br />
stavebních úprav budovy, tj.<br />
takových, které se týkají více jak<br />
25 % celkové plochy obvodového<br />
pláště budovy a jejichž celková<br />
podlahová plocha činí více jak<br />
1000 m 2 . Tento požadavek nemusí<br />
být splněn, pokud vlastník<br />
budovy prokáže energetickým<br />
auditem, že to není technicky<br />
a funkčně možné nebo ekonomicky<br />
vhodné s ohledem<br />
na životnost budovy, její provozní<br />
účely nebo pokud to<br />
odporuje požadavkům zákona<br />
o státní památkové péči,<br />
viz zákon č. 406/2000 Sb.,<br />
o hospodaření energií, ve znění<br />
pozdějších předpisů, § 6a.<br />
■ U bytových domů je požadováno<br />
provedení stavebně<br />
technického posouzení budovy<br />
před podáním žádosti o podporu<br />
v oblasti A (zateplení, výměna<br />
oken, instalace systému nuceného<br />
větrání). Pokud tento posudek<br />
doporučí provedení sanace statiky<br />
a opravu vnějšího pláště budovy,<br />
je vlastník domu povinen provést<br />
veškerá doporučená opatření, která<br />
jsou nutná pro kvalitní aplikaci<br />
zateplovacích systémů. Podmínky<br />
programu podrobně nespecifikují<br />
obsah stavebně technického<br />
posouzení. Pokud se zpracovává<br />
projektová dokumentace, je toto<br />
posouzení její součástí. Pokud<br />
se stavební úprava provádí bez<br />
ohlášení a bez stavebního povolení,<br />
měl by stavebně technické<br />
posouzení obsahovat minimálně<br />
statické posouzení a posouzení<br />
vlhkostních poměrů.<br />
Stavba v pasivním<br />
energetickém<br />
standardu<br />
Z pohledu stavebních předpisů<br />
vyžaduje splnění všech stavebních<br />
a energetických předpisů<br />
daných požadavků plus splnění<br />
podmínek programu Zelená<br />
úsporám podle přílohy č. 1 (Přehled<br />
požadovaných vlastností<br />
pasivních obytných domů).<br />
K závazným požadavkům patří<br />
zpracování průkazu energetické<br />
náročnosti budov.<br />
Splnění podmínek programu<br />
Zelená úsporám se prokazuje<br />
ve všech oblastech programu<br />
výpočtem; s výjimkou kontroly<br />
neprůvzdušnosti obálky pasivního<br />
domu po dokončení stavby,<br />
které se prokazuje měřením.<br />
Výměna zdrojů na<br />
tuhá a kapalná fosilní<br />
paliva<br />
Opět platí, že je třeba předem<br />
kontaktovat místně příslušný<br />
stavební úřad, který rozhodne,<br />
v jakém režimu bude výměna<br />
zdroje vytápění v konkrétních<br />
podmínkách stavby prováděna.<br />
Podle praxe stavebních úřadů<br />
může být tato výměna posuzována<br />
podle § 103 SZ, jako<br />
stavba nevyžadující stavební<br />
povolení ani ohlášení: …odst. 1<br />
písm. b): technická infrastruktura<br />
a doprovodná technická zařízení<br />
pro rozvod vody, energií, tepla…;<br />
bod 2.: vedení technického zařízení<br />
uvnitř budovy a její stavební<br />
úpravy; …bod 5: stavební úpravy<br />
kotelen, pokud se při nich podstatně<br />
nemění jejich parametry,<br />
topné médium nebo způsob<br />
odvodu spalin…<br />
Pokud se například jedná o výměnu<br />
kotle na uhlí za nový na<br />
biomasu, kdy se nezmění parametry<br />
kotelny nebo komína,<br />
půjde o udržovací práce. Jestliže<br />
půjde o změnu elektrického<br />
vytápění za vytápění biomasou,<br />
bude pravděpodobně nutné zřízení<br />
samostatné kotelny, a tedy<br />
stavební povolení. Jestliže bude<br />
třeba přistavovat komín (který<br />
zvyšuje stavbu), bude stavební<br />
úřad vyžadovat rozhodnutí o změně<br />
stavby nebo územní souhlas;<br />
ohlášení nebo stavební povolení.<br />
Případně může být – na žádost<br />
stavebníka – územní souhlas<br />
následně sloučen s vydáním<br />
souhlasu s provedením ohlášené<br />
stavby.<br />
■ Tepelná čerpadla, která „využívají<br />
energetický potenciál<br />
podzemních vod“, jsou vodní<br />
stavbou. Rozhodnutí o tom, zda<br />
se jedná nebo nejedná o vodní<br />
stavbu, přísluší vodoprávnímu<br />
úřadu (viz také výklad Ministerstva<br />
zemědělství ČR vydaný pod<br />
č. j. 18996/2002-6020).<br />
■ Instalace solárně-termických<br />
kolektorů na rodinné a bytové<br />
domy pro přípravu teplé vody<br />
nebo pro kombinaci přípravy<br />
teplé vody a přitápění (nejsou<br />
podporovány fotovoltaické systémy<br />
určené k výrobě elektrické<br />
energie): podle § 103 odst. 1<br />
2<br />
speciál 06–07/09
Zelená úsporám a projektanti I<br />
písm. b) bod 6 SZ nevyžadují<br />
topné agregáty, čerpadla a zařízení<br />
pro solární ohřev vody ohlášení<br />
ani stavební povolení. Může<br />
však být nutný územní souhlas<br />
nebo územní rozhodnutí – viz<br />
metodický návod MMR a Ústavu<br />
územního rozvoje Postupy při<br />
umisťování, povolování a užívání<br />
staveb (k § 103 a 104 SZ); záleží<br />
na místě a způsobu umístění solárně<br />
termického kolektoru.<br />
SVT a SOD<br />
Podmínkou programu Zelená<br />
úsporám je použití pro jednotlivá<br />
podporovaná opatření<br />
jen takových výrobků, zařízení<br />
a technologií, která uvádí Seznam<br />
výrobků a technologií<br />
(SVT), vedený Státním fondem<br />
životního prostředí ČR. Obdobně<br />
lze použít služeb pouze<br />
subjektů uvedených v Seznamu<br />
odborných dodavatelů (SOD).<br />
Oba seznamy jsou k dispozici<br />
na webových stránkách programu<br />
(www.zelenausporam.<br />
cz). SFŽP zapisuje do seznamu<br />
odborných dodavatelů firmy, které<br />
prokáží splnění stanovených<br />
podmínek ve vztahu k živnostenskému<br />
oprávnění a proškolení<br />
zaměstnanců pro provádění<br />
příslušných technologií. Do SOD<br />
jsou zapisovány jak stavební<br />
firmy, které mají živnostenské<br />
oprávnění pro vázanou živnost<br />
„provádění staveb, jejich změn<br />
a odstraňování“ (v terminologii<br />
stavebního zákona stavební<br />
podnikatel), tak firmy, které mají<br />
živnostenské oprávnění pro stavební<br />
řemeslné živnosti.<br />
■ Pokud bude stavební úpravu,<br />
resp. udržovací práce, provádět<br />
řemeslná firma, jedná se podle<br />
stavebního zákona o režim<br />
stavby svépomocí. Svépomocí<br />
může stavebník sám pro sebe<br />
provádět stavby, stavební úpravy<br />
a udržovací práce uvedené<br />
v § 103 a v § 104 SZ, tj. stavby,<br />
které nevyžadují ohlášení ani<br />
stavební povolení, a stavby, které<br />
vyžadují ohlášení. Stavebník je<br />
povinen zajistit u stavby prováděné<br />
svépomocí stavební dozor.<br />
Protože se v případě programu<br />
Zelená úsporám jedná o stavby<br />
pro bydlení, je stavebník povinen<br />
zajistit výkon stavebního dozoru<br />
autorizovanou osobou.<br />
■ Stavební podnikatel je povinen<br />
zabezpečit při realizaci stavby<br />
odborné vedení provádění stavby<br />
stavbyvedoucím. Dotace<br />
poskytnutá v programu Zelená<br />
úsporám má charakter veřejné<br />
podpory (viz kap. 2.2.2 programu:<br />
Dotace pro právnické osoby bude<br />
poskytována v souladu s právními<br />
předpisy v oblasti veřejné podpory,<br />
a to…). Podle § 152 stavebního<br />
zákona je stavebník povinen<br />
u stavby financované z veřejného<br />
rozpočtu, kterou provádí stavební<br />
podnikatel jako zhotovitel, zajistit<br />
technický dozor stavebníka nad<br />
prováděním stavby. Pokud projektovou<br />
dokumentaci pro tuto<br />
stavbu může zpracovat jen osoba<br />
oprávněná podle zvláštního<br />
právního předpisu, zajistí stavebník<br />
autorský dozor projektanta.<br />
A to nad souladem prováděné<br />
stavby s ověřenou projektovou<br />
dokumentací.<br />
Povinnost splnit požadavky<br />
stavebního zákona a jeho prováděcích<br />
předpisů platí pro<br />
navrhování a provádění staveb,<br />
změn dokončených staveb<br />
včetně stavebních úprav<br />
a pro udržovací práce. Stavební<br />
zákon stanoví v § 2 odst. 4<br />
„Pokud se v tomto zákoně<br />
používá pojmu stavba, rozumí<br />
se tím podle okolností i její<br />
část nebo změna dokončené<br />
stavby“. Vyhláška č. 137/1998<br />
Sb., o obecných technických<br />
požadavcích na výstavbu, ve<br />
znění pozdějších předpisů,<br />
stanoví v § 2 odst. 2: „Ustanovení<br />
této vyhlášky se uplatní<br />
též při stavebních úpravách,<br />
udržovacích pracích, při změnách<br />
v užívání staveb…“. Tuto<br />
povinnost je třeba zdůraznit<br />
a vysvětlit žadatelům o podporu<br />
(stavebníkům). Protože na<br />
dotovaná opatření je poskytována<br />
veřejná podpora, podléhá<br />
kontrola splnění podmínek<br />
podpory a požadavků právních<br />
předpisů také následné kontrole<br />
finančních orgánů. ■<br />
Semináře k programu Zelená úsporám pro členy ČKAIT<br />
Rychlý start programu Zelená<br />
úsporám si vyžádal operativní<br />
organizaci technické podpory<br />
provádění odborných tepelně<br />
technických výpočtů pro jednotlivé<br />
oblasti programu. Informační<br />
centrum ČKAIT spolu s Oblastními<br />
kancelářemi komory připravilo<br />
odborné semináře, určené pro<br />
členy ČKAIT v oboru pozemní<br />
stavby, technika prostředí staveb<br />
a technologická zařízení staveb.<br />
Program semináře<br />
■ Základní informace o programu<br />
Zelená úsporám, administrace<br />
žádostí, kontrola poskytnutých<br />
podpor. Příručka pro žadatele<br />
o podporu, Seznam odborných<br />
dodavatelů, Seznam výrobků<br />
a technologií (zástupce Státního<br />
fondu životního prostředí).<br />
■ Technické podmínky programu,<br />
metodika a obsah požadovaných<br />
tepelně technických výpočtů ve<br />
vazbě na příslušné ČSN a TNI (Ing.<br />
Jaroslav Šafránek nebo Ing. Jiří Šála,<br />
případně další specialisté ČKAIT).<br />
■ Podmínky programu Zelená<br />
úsporám ve vztahu k předpisům<br />
stavebního práva a energetickým<br />
předpisům (Česká společnost pro<br />
stavební právo, stavební úřady).<br />
■ Softwarová podpora tepelně<br />
technických výpočtů v rámci<br />
programu.<br />
Termíny seminářů<br />
Termíny seminářů a místa konání<br />
se doplňují podle potřeby<br />
a dalšího zájmu autorizovaných<br />
osob. Přihlásit<br />
se lze písemně,<br />
telefonicky nebo<br />
e-mailovou<br />
poštou na Informačním<br />
centru<br />
ČKAIT (semináře<br />
konané v Praze)<br />
a na příslušné<br />
oblastní kanceláře<br />
ČK AIT.<br />
Semináře jsou zařazeny do projektu<br />
celoživotního vzdělávání<br />
členů ČKAIT a jsou hodnoceny<br />
jedním akreditačním bodem.<br />
Pro členy ČKAIT jsou bezplatné.<br />
Více na www.ice-ckait.cz.<br />
Návrh a realizace<br />
pasivního domu<br />
Oblasti B programu – podpora<br />
novostaveb v pasivním energetickém<br />
standardu – bude věnován<br />
osmdesátihodinový kurz určený<br />
projektantům a stavitelům pasivních<br />
domů. Pořadatelem je<br />
Centrum pasivního domu, o. p. s.,<br />
Brno, www.pasivnidomy.cz/akce.<br />
Kurz bude zahájen v září 2009; je<br />
akreditován v rámci celoživotního<br />
vzdělávání členů ČKAIT.<br />
Program kurzu: Základní principy<br />
navrhování pasivních domů, příklady;<br />
Obálka budovy, <strong>konstrukce</strong>,<br />
izolace, okna, tepelné mosty; Větrání<br />
s rekuperací, zdroje energie, TZB,<br />
spotřebiče, zajištění kvality; Energetická<br />
bilance staveb a její výpočet<br />
podle programu PHPP; Zajištění kvality,<br />
stavební dozor, Blowerdoor test;<br />
Re<strong>konstrukce</strong> v pasivním standardu;<br />
Ekonomika pasivních domů, finanční<br />
analýza, návratnost. ■<br />
10. června 2009 středa Praha, Dům ČKAIT, Sokolská 15, Praha 2, zač. 9.00 hod.<br />
16. června 2009 úterý Plzeň, SPŠ stavební, Chodské nám. 2, zač. 13.00 hod.<br />
17. června 2009 středa Ostrava, Nová aula VŠB, zač. 9.00 hod.<br />
22. června 2009 pondělí<br />
Olomouc, Regionální centrum Olomouc,<br />
Jeremenkova 40b, zač. 9.00 hod.<br />
24. června 2009 středa Praha, Dům ČKAIT, Sokolská 15, Praha 2, zač. 9.00 hod.<br />
24. června 2009 středa<br />
Brno, Stavební fakulta VUT, Veveří 95, posluchárna<br />
D 182, zač. v 9.00 hod.<br />
▲ Termíny dalších seminářů v měsíci červnu<br />
speciál 06–07/09 3
Zelená úsporám a projektanti I<br />
Doporučená odborná literatura k programu Zelená úsporám<br />
Výpočet požadovaných hodnot dokládaných<br />
k žádosti o podporu se řídí<br />
následujícími technickými normami<br />
(ČSN) a technickými normalizačními<br />
informacemi (TNI):<br />
■ ČSN 73 050:2007 Tepelná ochrana<br />
budov (Informační centrum<br />
ČKAIT vydalo publikaci Komentář<br />
k ČSN 73 0540 Tepelná ochrana<br />
budov, autoři Ing. Jiří Šála<br />
a kolektiv);<br />
■ ČSN EN ISO 13790:2008 Energetická<br />
náročnost budov – Výpočet<br />
potřeby energie na vytápění<br />
a chlazení (norma byla převzata<br />
a vyhlášena v anglickém znění,<br />
český překlad bude k dispozici<br />
dodatečně);<br />
■ TNI 73 0329:2009 Zjednodušené<br />
výpočtové hodnocení a klasifikace<br />
obytných budov s velmi nízkou<br />
potřebou tepla na vytápění – Rodinné<br />
domy;<br />
■ TNI 73 0330:2009 Zjednodušené<br />
výpočtové hodnocení a klasifikace<br />
obytných budov s velmi nízkou<br />
potřebou tepla na vytápění – Bytové<br />
domy.<br />
Zpracovatelem obou technických<br />
normalizačních informací je prof.<br />
Jan Tywoniak.<br />
ČSN i TNI jsou přístupné v rámci<br />
projektu ČSN ONLINE.<br />
Cech pro zateplování budov (CZB)<br />
vydal následující Technická pravidla<br />
pro vnější tepelně izolační kontaktní<br />
systémy (ETICS):<br />
■ TP 01-2007 Tepelně technický<br />
návrh vnějších tepelně izolačních<br />
kontaktních systémů (ETICS);<br />
■ TP 02-2007 Posouzení spolehlivosti<br />
připevnění vnějších tepelně izolačních<br />
kontaktních systémů (EITCS);<br />
■ TP 03-2007 Detaily řešení vnějších<br />
tepelně izolačních kontaktních<br />
systémů (ETICS);<br />
■ TP 04-2007 Specifikace a provádění<br />
vnějších tepelně izolačních<br />
kontaktních systémů (ETICS).<br />
Uvedená technická pravidla CZB<br />
obsahují podmínky a požadavky pro<br />
návrh a posouzení spolehlivosti připevnění<br />
vnějších tepelně izolačních<br />
kontaktních systémů (ETICS), řešení<br />
detailů jejich provedení a podmínky<br />
a požadavky pro specifikaci ETICS<br />
a jejich provádění.<br />
■ TP 05-2007 Kritéria pro kvalitativní<br />
třídy vnějších tepelně izolačních<br />
kontaktních systémů (ETICS)<br />
Technická pravidla jsou určena pro posuzování<br />
kvalitativní úrovně ETICS.<br />
■ TP 01-2009 Technický dozor stavebníka<br />
při zateplování budov vnějšími<br />
tepelně izolačními kontaktními<br />
systémy ETICS<br />
Technická pravidla stanoví podmínky<br />
pro výkon technického dozoru<br />
stavebníka při zateplování budov<br />
vnějšími tepelně izolačními kontaktními<br />
systémy (ETICS).<br />
Publikace vydané Informačním<br />
centrem ČKAIT<br />
■ DOS M 05.02 Vedení a dozory<br />
ve výstavbě. Stavební deník, jeho<br />
skladba a vedení, Jaroslav Hodina<br />
a kolektiv, 2. vydání 2007.<br />
Tento doporučený metodický standard<br />
obsahuje výklad státního dozoru<br />
ve věcech územního plánování<br />
a stavebního řádu, odborného vedení<br />
provádění stavby, stavebního dozoru,<br />
autorského dozoru projektanta,<br />
technického dozoru stavebníka,<br />
vedení stavebního deníku. Obsahuje<br />
dále vzory stavebního deníku a vzor<br />
smlouvy o dílo na zhotovení projektové<br />
dokumentace podle obchodního<br />
zákoníku a vzor smlouvy mandátní<br />
na výkon technického dozoru podle<br />
obchodního zákoníku.<br />
■ Praktický rádce stavebníka. Příprava<br />
a provádění staveb podle<br />
nového stavebního zákona, Václava<br />
Koukalová a Zdeňka Vobrátilová,<br />
1. vydání 2008.<br />
Publikace je určena především pro<br />
malé stavebníky. Zabývá se postupně<br />
otázkami a okruhy problémů,<br />
které musí řešit a které by měl znát<br />
stavebník nebo vlastník stavby.<br />
Příloha obsahuje vzory formulářů<br />
pro povolování staveb. Knihu lze<br />
doporučit potenciálním žadatelům<br />
o dotaci.<br />
■ Stavební kniha 2009 s podtitulem<br />
Připravujeme stavbu rodinného<br />
domu, kolektiv autorů, 1.<br />
vydání 2009.<br />
Stavebnictví a bytová výstavba<br />
v roce 2008. Výběr optimální varianty<br />
rodinného domu, metody hodnocení<br />
(autorka Barbora Kovářová).<br />
Nové energetické hodnocení budov<br />
(autor Jaroslav Šafránek). Doklady<br />
o vhodnosti stavebních výrobků pro<br />
stavbu (autor Lubomír Keim).<br />
Publikace jiných vydavatelů<br />
■ Katalog tepelných mostů,<br />
Roman Šubrt, Pavlína Zvánovcová,<br />
Martin Škopek, Energy Consulting,<br />
s.r.o., České Budějovice 2008.<br />
Teoretické hodnocení tepelných<br />
mostů, výpočtové postupy a závislosti;<br />
vlivy výpočetních programů<br />
na výsledky hodnocení tepelných<br />
mostů. Příklady detailů v různých<br />
materiálových provedeních a v různých<br />
podmínkách.<br />
■ Nízkoenergetické domy, Jan<br />
Tywoniak a kolektiv, Grada Publishing,<br />
Praha 2005.<br />
Principy stavebně-energetických<br />
koncepcí, konstrukční zásady vedoucí<br />
k nízké potřebě provozní energie<br />
i integraci systémů s obnovitelnými<br />
zdroji energie. Příklady realizovaných<br />
domů v ČR i v zahraničí.<br />
■ Nízkoenergetické domy 2, Jan<br />
Tywoniak a kolektiv, Grada Publishing,<br />
Praha 2008.<br />
Energetická bilance, nové metodiky<br />
hodnocení nízkoenergetických<br />
rodinných domů a stavebně-energetické<br />
koncepce. Druhá část je<br />
věnována komentovaným příkladům<br />
budov.<br />
■ Vzduchotěsnost obvodových<br />
plášťů budov, Jiří Novák, Grada<br />
Publishing, Praha 2008.<br />
Stavebně fyzikální problémy netěsnosti<br />
obvodového pláště, větrání budovy,<br />
energetická náročnost. Možnosti<br />
kontroly vzduchotěsnosti.<br />
Cech pro zateplování budov vydává<br />
spolu s ČKAIT odborný časopis<br />
(dvouměsíčník) Tepelná ochrana<br />
budov. Připravované třetí číslo časopisu<br />
ročníku 2009 bude věnováno<br />
programu Zelená úsporám. ■<br />
Vytvoření přehledu členů ČKAIT oprávněných<br />
k činnostem v rámci programu Zelená úsporám<br />
Odborné tepelně technické výpočty,<br />
rozdílné pro jednotlivé oblasti<br />
programu, mohou provádět<br />
autorizovaní inženýři v oborech<br />
pozemní stavby, technika prostředí<br />
staveb a technologická<br />
zařízení staveb (všechny oblasti<br />
programu) a autorizovaní<br />
technici v uvedených oborech<br />
(oblast C programu). Autorizaci<br />
v uvedených oborech má více<br />
než 20 000 osob. Avšak ne všichni<br />
členové ČKAIT s autorizací<br />
v těchto oborech budou výpočty<br />
provádět. Uchazeči o podporu<br />
obtížně vyhledávají osoby, kterým<br />
mohou zadat provedení výpočtů.<br />
Pro snadnější vyhledání členů<br />
ČKAIT oprávněných k činnostem<br />
v rámci programu, kteří chtějí<br />
tyto činnosti vykonávat, zřídilo<br />
Informační centrum ČKAIT databázi<br />
oprávněných osob, která<br />
bude uchazečům o podporu veřejně<br />
dostupná na webové adrese<br />
www.ice-ckait.cz.<br />
Z kontaktních údajů lze vybrat<br />
a vyplnit jen některé. Důležité je zaškrtnout<br />
souhlas s uveřejněním dat.<br />
Bez tohoto souhlasu není možné<br />
kontaktní údaje uveřejnit.<br />
Podle podmínek programu Zelená<br />
úsporám je v oblasti A požadováno<br />
u bytových domů stavebně technické<br />
posouzení budovy. Tento posudek<br />
by měl obsahovat návrh případných<br />
sanačních opatření týkajících se nosných<br />
konstrukcí a vnějšího pláště budovy.<br />
Proto jsme do přehledu členů<br />
ČKAIT oprávněných k činnostem<br />
v rámci programu Zelená úsporám<br />
zahrnuli také osoby s autorizací<br />
v oboru statika a dynamika staveb;<br />
zkoušení a diagnostika staveb.<br />
Zapsání do databáze je dobrovolné,<br />
nezakládá oprávnění provádět<br />
příslušné výpočty.<br />
V případě problémů se zápisem<br />
do databáze se mohou autorizované<br />
osoby obracet na Informační<br />
centrum ČKAIT, Ing. Radek Hnízdil,<br />
Ph.D., rhnizdil@ckait.cz. ■<br />
4<br />
speciál 06–07/09
kům nebo zlomkům tohoto základního modulu. Principem systému<br />
jsou tzv. tvarovky základní modulové délky a tzv. tvarovky odvozené,<br />
které umožňují vytváření vazby zdiva při omezené spotřebě dělení<br />
tvarovek. Pokud má tvárnice délku 500 nebo 375 mm, mají odvozené<br />
tvárnice stejnou délku jako tvárnice základní. Odvozené tvárnice se<br />
vytvářejí dělením základních tvárnic v místě vložené drážky. Pokud<br />
má tvarovka délku 250 mm, jsou na paletě odvozené tvárnice délky<br />
375 a 125 mm. Poměr základních a odvozených tvarovek odpovídá<br />
průměrné spotřebě při zdění objektů pro bytovou výstavbu.<br />
Zdicí prvky ve stěně z nevyztuženého zdiva se musí po vrstvách<br />
převázat tak, aby se stěna chovala jako nosný prvek. V rozích<br />
a napojení stěn nesmí být přesahy menší, než je šířka zdicích prvků.<br />
Délky stěn i rozměry otvorů a pilířů je vhodné přizpůsobit rozměrům<br />
zdicích prvků, aby se zamezilo jejich nadměrnému dělení.<br />
Stropy a střechy musí mít na stěnách dostatečnou úložnou délku,<br />
aby byla zajištěna příslušná únosnost uložení na svislé zatížení i na<br />
smykové síly. Tato úložná délka musí být navržena odpovídajícím<br />
výpočtem dle ČSN EN 1996-1-1.<br />
Na styku nosných a nenosných stěn se mají uvažovat rozdílné deformace<br />
těchto stěn vlivem dotvarování a smršťování. Pokud takovéto<br />
stěny nejsou společně propojeny na vazbu, použijí se takové spojovací<br />
prostředky, které umožní jejich rozdílné přetvoření.<br />
Stěny mohou být připojeny tahovými pásky, které musí být navrženy<br />
tak, aby byly schopny přenášet vodorovné zatížení mezi stěnou<br />
a ztužujícím prvkem. Vzdálenost tahových pásků (popř. kotevních<br />
prvků) nesmí být u budov do čtyř nadzemních podlažích větší než<br />
2 m, u více podlaží pak větší než 1,25 m.<br />
Spojení křížících se nosných stěn (křížení spojení L i T) musí zajišťovat<br />
vzájemný přenos příslušných svislých i vodorovných sil. Je řešeno<br />
buď vazbou zdiva, sponami nebo výztuží probíhající z jedné stěny do<br />
druhé. Křížící se nosné stěny mají být vyzděny současně.<br />
Zdivo s výztužnými pruty musí být vyzděno na maltu o pevnosti<br />
nejméně M5 nebo vyšší. Zdivo vyztužené předem zhotovenou<br />
výztuží do ložných spár musí být vyzděno na maltu pevnosti<br />
M2,5 nebo vyšší.<br />
Nejmenší tloušťka nosné stěny musí odpovídat výsledkům statického<br />
výpočtu dle ČSN EN 1996-1-1. V ČR platí dle Národní přílohy<br />
NA.2.12 nejmenší tloušťky nosné stěny 140 mm a 90 mm pro přizdívky.<br />
Minimální plocha příčného řezu nosné stěny musí být alespoň<br />
0,04 m 2 po odečtení ploch drážek a výklenků.<br />
Předem zhotovená výztuž do ložných spár musí vyhovovat ustanovení<br />
ČSN EN 845-3. Ztužující stěny mají mít délku rovnou nejméně<br />
1/5 světlé výšky podlaží a tloušťku rovnou nejméně 0,3násobku<br />
tloušťky vyztužované stěny.<br />
Maltu je třeba volit podle podmínek prostředí a podle specifikace<br />
zdicích prvků dle normy ČSN EN 1996-2 Příloha B. Malty pro zdění<br />
musí vyhovovat ČSN EN 998-2, vhodnost použitých malt udává<br />
výrobce.<br />
Pomocné a upevňovací prvky musí být odolné vůči korozi v prostředí,<br />
kde jsou použity. ČSN EN 1996-2 Příloha C obsahuje doporučení<br />
týkající se materiálů a systémů ochrany proti korozi v závislosti na<br />
třídách prostředí.<br />
Zdivo musí být navrženo tak, aby byla umožněna jeho dilatace<br />
a aby požadavky kladené na zdivo nebyly těmito dilatacemi nepříznivě<br />
ovlivněny. Spoj křižujících se stěn s rozdílným deformačním<br />
chováním má být schopen přizpůsobit se jakémukoliv výslednému<br />
přetvoření. Stěnové spony, které umožňují pohyb, mají být použity<br />
tam, kde je požadováno přizpůsobení relativním pohybům v rovině<br />
mezi vrstvami nebo mezi zdivem a ostatními <strong>konstrukce</strong>mi. Dilatační<br />
spáry se mají navrhovat tak, aby se v co největší míře omezil vznik<br />
trhlin, boulení nebo aby nedošlo ke zkroucení. Všechny dilatační<br />
spáry mají procházet celou tloušťkou <strong>konstrukce</strong> stěny a přes veškeré<br />
povrchové úpravy. V obvodových stěnách musí být navrženy dilatační<br />
spáry s ohledem na bezpečný odtok vody bez poškození zdiva a jeho<br />
průsaku. Maximální vodorovná vzdálenost mezi svislými dilatačními<br />
spárami se může zvýšit vložením výztuže do ložných spár. Největší<br />
doporučená vodorovná vzdálenost l m<br />
mezi svislými dilatačními spárami<br />
u nevyztuženého nosného zdiva je 6 m.<br />
Tepelně technické vlastnosti<br />
Vnější stěny se navrhují s ohledem na tepelně technické vlastnosti budov,<br />
zejména v souvislosti s úsporou energií na vytápění, dle normy<br />
ČSN 73 0540-2:2007 Tepelná ochrana budov – Část 2: Požadavky.<br />
Aby vnější <strong>konstrukce</strong> těmto požadavkům vyhovovaly a jako celek<br />
tvořily obálku budovy, je nutné správně navrhnout jejich napojení.<br />
Popis <strong>konstrukce</strong><br />
Stěna vnější – těžká<br />
<strong>konstrukce</strong><br />
Stěna vnější z částečně<br />
vytápěného<br />
prostoru k venkovnímu<br />
prostředí<br />
Stěna mezi sousedními<br />
budovami<br />
Tloušťka<br />
stěny<br />
Součinitel prostupu tepla U N,20<br />
[W/(m 2 .K)]<br />
Požadované<br />
hodnoty<br />
Doporučené<br />
hodnoty<br />
0,38 0,25<br />
0,75 0,50<br />
1,05 0,70<br />
▲ Tab. 2. Normové hodnoty součinitele prostupu tepla U N,20<br />
vnějších stěn budov<br />
s převažující návrhovou teplotou θim = 20 °C podle ČSN 72 0540-2:2007<br />
Liatherm<br />
365 (4 MPa)<br />
Liapor 365<br />
SL (2 MPa)<br />
Liathetrm<br />
425 (2 MPa)<br />
λ 10,dry<br />
[W/(m.K]<br />
U<br />
[W/(m 2 .K)]<br />
R<br />
[m 2 .K/W]<br />
365 0,155 0,36 2,78<br />
365 0,094 0,23 4,27<br />
425 0,127 0,27 3,70<br />
▲ Tab. 3. Tepelně technické vlastnosti obvodových stěn z tvarovek Liapor bez<br />
přidaného kontaktního zateplení. Vyhovující normě ČSN 73 0540-2:2007.<br />
Pozn.: Výpočty jsou provedeny při vnitřní jednovrstvé omítce tloušťce<br />
15 mm s hodnotou tepelné vodivosti λ = 0,25 W/(m.K) a vnější omítce<br />
tepelně izolační o tloušťce 25 mm s hodnotou tepelné vodivosti<br />
λ = 0,1 W/(m.K). Zděno na maltu Thermovit.<br />
Akustické vlastnosti<br />
Ochranu před negativním účinkem hluku a vibrací stanovuje nařízení<br />
vlády č. 148/2006 Sb., o ochraně zdraví před nepříznivými účinky<br />
hluku a vibrací. V tomto nařízení jsou stanoveny nepřekročitelné<br />
hygienické imisní limity hluku a vibrací na pracovištích, stavbách pro<br />
bydlení, stavbách občanského vybavení a ve venkovním prostoru<br />
a dále způsob jejich měření a vyhodnocení. Dle vyhlášky Ministerstva<br />
pro místní rozvoj ČR č. 137/1998 Sb., o obecných technických<br />
požadavcích na výstavbu, musí dle § 25 stavba odolávat působení<br />
vlivu hluku a vibrací, přičemž musí být splněny všechny limitní<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
37
Č. Hlučný prostor vysílací<br />
ČSN 73 0532<br />
R´w, D nT,w<br />
[dB]<br />
R w<br />
[dB]<br />
R´w<br />
[dB]<br />
A. Bytové domy (kromě rodinných domů) – Jedna obytná místnost vícepokojového bytu<br />
1<br />
Všechny ostatní místnosti téhož bytu, pokud nejsou funkční<br />
součástí chráněného prostoru<br />
B. Bytové domy – Byt<br />
2 Všechny místnosti druhých bytů 52<br />
3<br />
Veřejně používané prostory domu (schodiště, chodby,<br />
terasy, …)<br />
4 Veřejně nepoužívané prostory domu (půdy, sklep, …) 47<br />
42<br />
52<br />
Stěny<br />
Poznámka<br />
Liapor<br />
48 46 Liapor M115<br />
54 52 Liapor M175<br />
50 48 Liapor R195<br />
54 52 Liapor M175<br />
55 53 Liapor M240 (12 MPa)<br />
56 54 Liapor M300 (12 MPa)<br />
60 57<br />
Liapor M115 – 40mm vzduchová dutina –<br />
Liapor M115<br />
54 52 Liapor M175<br />
55 53 Liapor M240 (12 MPa)<br />
56 54 Liapor M300 (12 MPa)<br />
60 57<br />
Liapor M115 – 40mm vzduchová dutina –<br />
Liapor M115<br />
54 52 Liapor M175<br />
55 53 Liapor M240 (12 MPa)<br />
50 48 Liapor R195<br />
▲ Tab. 4. Požadavky na zvukovou izolaci mezi místnostmi v budovách podle ČSN 73 0532 (vzhledem k velkému rozsahu jsoou hodnoty uvedeny jen pro<br />
nejčastěji se vyskytující aplikace v kategorii A a B)<br />
▼ Hudební divadlo Karlín v Praze (pohledové zdivo Liapor v baletním sále)<br />
▼ Rezidence Vyhlídka Karlovy Vary (obvodový plášť – Liapor M 300; mezibytové<br />
stěny – Liapor M 240; příčky – Liapor M 115, M 175, PS 70)<br />
38 stavebnictví 06–07/09
hodnoty výše uvedeného nařízení vlády 148/2006 Sb. Dle § 31<br />
a § 32 musí stěny, příčky a stropy splňovat požadavky stavební<br />
akustiky na vzduchovou a kročejovou neprůzvučnost danou normovými<br />
hodnotami.<br />
Neprůzvučností stavební <strong>konstrukce</strong> se rozumí schopnost <strong>konstrukce</strong><br />
přenášet zvukovou energii v zeslabené míře. Pro snížení míry šíření hluku<br />
z venkovního prostředí do vnitřních prostorů stavebních konstrukcí (i naopak)<br />
a dále pro omezení šíření hluku mezi vnitřními chráněnými prostorami je<br />
nutné, aby tyto <strong>konstrukce</strong> splňovaly základní zvukoizolační požadavky,<br />
které jsou stanoveny v ČSN 73 0532 „Akustika – Ochrana proti hluku v budovách<br />
a související akustické vlastnosti stavebních výrobků – Požadavky,<br />
a to s ohledem na funkci místností a hlučnost sousedního prostředí.<br />
V případě svislých zděných konstrukcí se jedná o požadavek minimální<br />
hodnoty vážené stavební neprůzvučnosti R´w (nebo váženého normalizovaného<br />
rozdílu hladin D nT,w<br />
). Vážená stavební neprůzvučnost R´w<br />
se dále stanoví jako rozdíl laboratorní neprůzvučnosti R w<br />
(je stanovena<br />
laboratorně na fragmentu zdiva) a korekce C (faktor přizpůsobení<br />
spektru), která je většinou rovna u jednovrstvých homogenních konstrukcí<br />
hodnotě 2 dB (u složených konstrukcí se přesněji stanovuje<br />
výpočtem). V tabulce 4 jsou uvedeny limitní hodnoty podle normy<br />
ČSN 73 0532 a typy tvárnic Liapor, které tyto požadavky splňují.<br />
Základní zásady provádění<br />
Při provádění zdiva z tvarovek Liapor je doporučeno dodržovat zásady<br />
ČSN EN 1996-1-1, část 1-1: Obecná pravidla pro vyztužené a nevyztužené<br />
zděné <strong>konstrukce</strong>, ČSN EN 1996-2, část 2: Volba materiálů,<br />
konstruování a provádění zdiva a souvisejících norem. Tato norma je<br />
doporučena pro veškeré druhy zdicích materiálů používaných v ČR.<br />
Zásady pro provádění zdiva Liapor na normální i tenké maltové lože se<br />
v některých krocích liší. Konkrétní postupy lze vyžádat u výrobce.<br />
Provádění zdiva ze zdicích prvků Liapor je snadné a rychlé. Použitím<br />
systému pero a drážka na většině typů tvarovek umožňuje přesné<br />
a rychlé zdění a nižší spotřebu malty. Díky doplňkovým prvkům,<br />
jako jsou věncovky, tvarovky U a překlady, je vytvářen jednotný<br />
podklad pro omítky.<br />
Při provádění veškerých stavebních prací je třeba dbát na to, aby<br />
nebyly překročeny povolené odchylky, a musí být kontrolovány<br />
rozměry a rovinnost povrchů. Odchylky dokončených zděných<br />
prvků od jejich zamyšlené polohy nemají přesáhnout hodnoty<br />
uvedené v projektové specifikaci. V případech, kdy projektová<br />
specifikace toto neuvádí, nemají být přesaženy hodnoty uvedené<br />
v ČSN EN 1996-2. ■<br />
Použitá literatura<br />
[1] ČSN EN 771-3:2003/A1:2005 Specifikace zdicích prvků – Část<br />
1: Betonové tvárnice s hutným nebo pórovitým kamenivem<br />
[2] ČSN 73 1101 Navrhování zděných konstrukcí, vč. změn a-9/1982,<br />
b-3/1987, změny 3/1996, změny 4/1998 a změny 5/1999<br />
[3] ČSN EN 1996-1-1:2007/NA:2008 Navrhování zděných konstrukcí<br />
Část 1 – 1: Obecná pravidla pro vyztužené a nevyztužené zděné<br />
<strong>konstrukce</strong>; vč.<br />
[4] ČSN EN 1996-1-2:2006/NA:2007 Navrhování zděných konstrukcí Část<br />
1 – 1: Obecná pravidla – Navrhování konstrukcí na účinky požáru<br />
[5] ČSN EN 1996-2:2007/NA:2008 Navrhování zděných konstrukcí.<br />
Část 2: Volba materiálů, konstruování a provádění zdiva<br />
[6] ČSN EN 1996-3:2007/NA:2008 Navrhování zděných konstrukcí.<br />
Část 3: Zjednodušené metody výpočtu nevyztužených zděných<br />
konstrukcí<br />
[7] ČSN EN 1745:2004 Zdivo a výrobky pro zdivo – Metody stanovení<br />
návrhových tepelných hodnot<br />
[8] ČSN EN 845-2:2003 Specifikace pro pomocné výrobky pro<br />
zděné <strong>konstrukce</strong> – Část 2: Překlady<br />
[9] ČSN EN 998-1:2003/opr. 1:2006 Specifikace malt pro zdivo –<br />
Část 1: Malty pro vnitřní a vnější omítky<br />
[10] ČSN EN 998-2:2003 Specifikace malt pro zdivo – Část 2: Malty<br />
pro zdivo<br />
[11] ČSN EN 1015 Zkušební metody malt pro zdivo – Část 1 až 21<br />
[12] ČSN EN 13914-1:2006 Navrhování, příprava a provádění vnějších<br />
a vnitřních omítek - Část 1: Vnější omítky<br />
[13] ČSN 732310 Provádění zděných konstrukcí vč. změny Z1:2007<br />
[14] ČSN EN 1990:2004/NA ed. A:2004/A1:2007/NA, ed. A opr.<br />
1:2007/opr. 1:2007/opr. 2:2008 Eurokód: Zásady navrhování<br />
konstrukcí<br />
[15] ČSN 730035 Zatížení stavebních konstrukcí vč. změn a:1991;<br />
Z2:1994; Z3:2006<br />
[16] ČSN EN 1991-1-1:2004/NA, ed. A:2004, Eurokód 1: Zatížení<br />
konstrukcí – Část 1-1: Obecná zatížení – Objemové tíhy, vlastní<br />
tíha a užitná zatížení pozemních staveb<br />
[17] ČSN EN 1991-1-2 až 1-7 Zásady navrhování a zatížení konstrukcí –<br />
Část 1–2 až 1–7: Zatížení konstrukcí<br />
[18] ČSN 73 0540-1:2005 Tepelná ochrana budov – Část 1: Terminologie<br />
[19] ČSN 73 0540-2:2007 Tepelná ochrana budov – Část 1: Požadavky<br />
[20] ČSN 73 0540-3:2005 Tepelná ochrana budov – Část 1: Návrhové<br />
hodnoty veličin<br />
[21] ČSN 73 0540-4:2005 Tepelná ochrana budov – Část 1: Výpočtové<br />
metody<br />
[22] ČSN 73 0532:2000/Opr. 1:2001/ZA:2005 Ochrana proti hluku<br />
v budovách a související akustické vlastnosti stavebních výrobků –<br />
Požadavky<br />
[23] ČSN 730810:2005 Požární bezpečnost staveb – Společná<br />
ustanovení<br />
[24] ČSN 730821, ed. 2:2007 Požární bezpečnost staveb – Požární<br />
odolnost stavebních konstrukcí<br />
[25] ČSN EN 845-3:2003/A1:2008 Specifikace pro pomocné výrobky<br />
pro zděné <strong>konstrukce</strong> – Část 3: Výztuž do ložných spár z ocelové<br />
mřížoviny<br />
english synopsis<br />
Design and Implementation of Buildings<br />
of LIAPOR Brick<br />
The article describes the characteristics and performance requirements<br />
specified for aggregate concrete masonry units made from<br />
lightweight aggregates for which the main intended uses are common,<br />
facing or exposed masonry in loadbearing or non-loadbearing<br />
building and civil engineering applications. This type of masonry<br />
units has tolerance category D1 and D4 according to the standard<br />
ČSN EN 771-3 and is called Liapor.<br />
klíčová slova:<br />
norma ČSN EN 771-3; zdivo s využitím lehkého kameniva na bázi<br />
expandovaného jílu; zdící prvky kategorie I<br />
keywords:<br />
standard ČSN EN 771-3; light-weight expanded clay aggregate<br />
masonry units; category I masonry units<br />
odborné posouzení článku:<br />
doc. Ing. Jaromír K. Klouda, CSc., EUR ing,<br />
ředitel úseku VVI v TZÚS Praha s.p. Předseda Technické<br />
normalizační komise TNK 37 (Zděné <strong>konstrukce</strong>)<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
39
zděné a smíšené <strong>konstrukce</strong><br />
text: Milan Richter foto: archiv VELOX MIKULOV s.r.o.<br />
▲ Stavební systém VELOX je nejpoužívanější variantou ztraceného tepelně izolačního bednění nosných svislých a vodorovných konstrukcí<br />
Stavební systémy VELOX<br />
Milan Richter (*1953)<br />
Vystudoval SPŠS v Lipníku nad<br />
Bečvou 1972, je majitelem firmy VE-<br />
LOX MIKULOV s.r.o. Se systémem<br />
VELOX pracuje od roku 1991. Školí<br />
projektanty a stavební firmy v ČR.<br />
Zavedl VELOX také na Slovensku<br />
a Španělsku.<br />
E-mail: velox@veloxmikulov.cz<br />
Stavební systém má široké použití pro různé druhy staveb, uplatňuje<br />
se také u atypických konstrukcí rozličných dispozic a tvarů. Hodí se<br />
jak pro výstavbu rodinných a bytových domů, tak pro prostorově<br />
i výškově náročné stavby občanského vybavení, průmyslové i zemědělské<br />
stavby. Systém je možné použít také pro nástavby domů,<br />
lehké stavby i vestavby všeho druhu. Masivní a stabilní monolitická<br />
<strong>konstrukce</strong> rozšiřuje také možnosti použití pro oblasti se zakládáním<br />
v málo únosných zeminách, se zvýšeným nebezpečím sedání, zemětřesení<br />
nebo s jinak geologicky náročnými podmínkami. Výstavba<br />
▼ Obr. 2. Základním produktem stavebního systému VELOX je štěpkocementová<br />
deska o rozměru 2000x500x25–100 mm, která je vyrobena z dřevité<br />
štěpky, cementu a vodního skla, případně barviva<br />
Stavební systém VELOX je nejpoužívanější variantou<br />
ztraceného tepelně izolačního bednění<br />
nosných svislých a vodorovných konstrukcí.<br />
Železobetonový žebírkový strop je možné<br />
uplatnit na nosné zdivo z libovolných materiálů<br />
nebo při rekonstrukci stávajících objektů,<br />
kde dochází k výměně stropu nebo zvýšení<br />
únosnosti původní stropní <strong>konstrukce</strong>.<br />
40 stavebnictví 06–07/09
systému VELOX je hospodárná a rychlá. Veškeré <strong>konstrukce</strong> vykazují<br />
vysokou protipožární odolnost a zdravotní a hygienickou nezávadnost.<br />
Systém se vyznačuje také vysokým stupněm vzduchové neprůzvučnosti<br />
(až 57 dB).<br />
Stavební systém<br />
Základním produktem stavebního systému VELOX je štěpkocementová<br />
deska o rozměru 2000x500x25–100 mm, která je vyrobena<br />
z dřevité štěpky, cementu a vodního skla, případně barviva. Protože<br />
se jedná o ztracené tepelně izolační bednění, umožňuje tento<br />
systém architektům a projektantům navrhovat stavby libovolných<br />
tvarů a parametrů.<br />
Poréznost desek zajišťuje kvalitní spojení s betonovým jádrem, maltou<br />
a lepicími tmely na bázi cementu. Díky rozměrové přesnosti desek<br />
se dosahuje při výstavbě vysoké přesnosti a kolmosti staveb, čímž<br />
dochází k výrazné úspoře omítkových hmot. Tloušťka betonového<br />
jádra je volitelná od 120 mm, tloušťka tepelné izolace z různých izolačních<br />
materiálů se rovněž navrhuje podle typu stavby – ze systému<br />
je tedy možné stavět také domy nízkoenergetické a pasivní, a to jak<br />
rodinné, tak bytové.<br />
Obvodové stěny<br />
Obvodová stěna o skladbě například: deska WS tl. 35 mm, polystyren<br />
tl. 120 mm, beton tl. 150 mm a deska WS tl. 35 mm má součinitel<br />
prostupu tepla U=0,24 W/m 2 K. Při tloušťce polystyrenu 200 mm<br />
je součinitel prostupu tepla U=0,16 W/m 2 K. Pokud je ve skladbě<br />
stěny použit šedý stabilizovaný polystyren s přídavkem grafitu, je<br />
při tloušťce izolantu 200 mm dosaženo součinitele prostupu tepla<br />
U=0,14 W/ m 2 K. Tyto hodnoty překračují požadavky na nízkoenergetické<br />
i pasivní domy.<br />
Vnitřní nosná stěna ve skladbě: deska WSD tl. 35 mm, beton<br />
tl. 180 mm a deska WSD tl. 35 mm, tedy stěna o celkové tloušťce<br />
250 mm, unese u běžných obytných budov až osm podlaží bez<br />
dodatečné výztuže.<br />
Stropní spona<br />
zajištěná hřebíky<br />
Oboustranná<br />
spona<br />
Jednostranná<br />
spona<br />
Deska s tepelnou<br />
izolací<br />
VELOX WS–EPS<br />
Hřebíky<br />
Armatura překladu<br />
Deska s tepelnou<br />
izolací<br />
VELOX WS–EPS<br />
Tepelně izolační<br />
sklo<br />
Stropní nosník<br />
Okenní otvor<br />
▲ Stavební systém VELOX – schematický řez konstrukcí<br />
PODKROVÍ<br />
Deska VELOX WSD<br />
Věncová armatura<br />
Okrajové pruhy<br />
PŘÍZEMÍ<br />
Okenní otvor<br />
Nosné betonové jádro<br />
Stropní prvek<br />
SUTERÉN<br />
Příčný řez<br />
stropními prvky<br />
Atypické spony<br />
pro bednění základů<br />
Složení stěny<br />
Tepelný odpor<br />
R [m 2 /KW]<br />
Hmotnost <strong>konstrukce</strong><br />
[m 2 ]<br />
Index zvukové neprůzvučnosti<br />
(s omítkou) R w<br />
[dB]<br />
GT 30 WS 50/beton215/WSD 35 0,913 557 64<br />
TT 30 WS 35/beton230/WSD 35 0,704 584 63<br />
TT 25 WS 35/beton180/WSD 35 0,630 479 60<br />
▲ Tab. 1. Stěny se speciálním použitím<br />
▼ Tab. 2. Maximální světlé rozpětí stropů při standardním zatížení<br />
Výška tvarovky + bet. deska [mm] Výška stropu [mm] Standardní výpočtové zatížení stropů [kN/m 2 ] Max. světlé rozpětí [m]<br />
170 + 50 220 6,99 5,9<br />
220 + 50 270 7,36 6,9<br />
260 + 50 310 7,65 7,7<br />
315 + 50 365 8,04 8,6<br />
350 + 50 400 8,32 9,6<br />
400 + 50 450 8,69 10,2<br />
500 + 50 550 9,48 11,2<br />
575 + 50 625 10,09 12,0<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
41
▲ Systém VELOX před betonáží<br />
▲ Součástí stavby může být monolitické schodiště<br />
Stavební systém nabízí integrovanou tepelnou ochranu stěn i stropů<br />
bez tepelných mostů. Vnější strana stěn s vysokým tepelným odporem<br />
zabraňuje průchodu chladu do stěny, a tím jejímu prochlazování.<br />
Na druhé straně betonové jádro s vysokou tepelnou akumulací vrací<br />
v noci zpět do místnosti teplo, které se v něm nashromáždilo přes<br />
den.<br />
Stropní žebírková monolitická <strong>konstrukce</strong><br />
▲ Bytový dům postavený na sloupech s dokončeným systémem VELOX<br />
Stropní žebírková monolitická <strong>konstrukce</strong> VELOX se vyznačuje vysokou<br />
pevností, variabilitou a výbornou zvukovou izolací. Je tvořena<br />
kombinací štěpkocementové desky a betonu. Stropy je možné navrhovat<br />
s různou výztuží a množstvím betonu tak, aby bylo dosaženo<br />
požadované pevnosti a únosnosti jakýchkoliv atypických konstrukcí.<br />
Ve standardních rozměrech stropních prvků lze ukládat stropy až do<br />
světlého rozpětí nosných stěn 12 m. Při výrobě deseti různých délek<br />
▼ Tab. 3. Vlastnosti stěnových konstrukcí<br />
[<br />
]<br />
[ ] [ ]<br />
[<br />
]<br />
42 stavebnictví 06–07/09
▲ Bytový dům s užitnými prostory v přízemí, Brno<br />
a dvou šířek stropních dílců je možné použití stropů nad místností<br />
bez omezení rozměrovými moduly.<br />
Montáž<br />
Po sestavení základní řady desek, které se uloží pomocí jednostranných<br />
spon na základovou desku, se na jejich horní hranu nasadí<br />
oboustranné spony. Mezi desky se vloží stěnové výztuhy, které probíhají<br />
přes celou výšku podlaží a zaručují svislost stěn při provádění<br />
stavby. Po vyrovnání stěnových výztuh se vybetonuje celá základní<br />
řada bednění do výše cca 400 mm. Montáž obvodových i vnitřních<br />
nosných stěn se provádí současně. Ukládáním dalších vrstev na<br />
základní řadu desek se smontuje stěna až po strop. Ostění oken<br />
a dveří je tvořeno okrajovými pruhy.<br />
Technologie stavebního systému VELOX dovoluje značné prostorové<br />
ztvárnění budov, neboť se snadno přizpůsobuje členitým půdorysům<br />
(oblouky, zalomené hrany) a tvarům (obloukové překlady<br />
otvorů), vytváření balkonů, lodžií, ustupujících pater apod. Systém<br />
řeší stropní konstrukci metodou ztraceného bednění pro žebírkový<br />
strop. Prefabrikované stropní prvky výšky 170 až 575 mm pro rozpětí<br />
až 12 m jsou lehké, montáž se provádí ručně. Prvky se osadí<br />
na vnitřní plášť stěny a na jednoduché podepření obvykle po dvou<br />
metrech. Rovněž stropní armatura je typová, vkládá se do mezery<br />
mezi stropní prvky, široké 120 mm. V místě styků stěn a stropů se<br />
po celém obvodu <strong>konstrukce</strong> uloží ztužující věncová armatura. Tím<br />
je celé podlaží připraveno k betonáži.<br />
Následným zmonolitněním betonovou směsí vznikne žebírkový<br />
strop. Betonáž se provádí pomocí čerpadla na beton nebo jeřábem.<br />
Alternativně je možné betonovat po jednotlivých řadách desek. Výše<br />
popsaným postupem pokračuje stavba až po střechu.<br />
Prostupy bedněním, instalační šachty a drážky se montují průběžně.<br />
U vybudovaných výklenků pro topná tělesa zůstává tepelný odpor<br />
zachován. Pro elektroinstalaci je možné drážky v deskách VELOX<br />
velmi jednoduše vyfrézovat (desky přebírají vlastnosti dřeva, jenž<br />
tvoří 89 % jejich celkového objemu). Snadná opracovatelnost desek<br />
také umožňuje navrhnout libovolné tvary konstrukcí bez modulových,<br />
pravoúhlých a jiných omezení. ■<br />
english synopsis<br />
VELOX Building Systems<br />
The VELOX building system is one of the most frequently used variants<br />
of thermally insulating leave-in-place formwork for vertical and<br />
horizontal load-bearing constructions. Reinforced concrete rib ceiling<br />
may be supported by load-bearing walls of any materials or may be<br />
used for reconstruction of existing buildings where the ceiling needs<br />
to be replaced or the load-bearing capacity of the existing ceiling<br />
construction needs to be increased. The basic component of the<br />
VELOX building system is the chip and cement board with the size<br />
of 2000 by 500 by 25-100 mm, made of cloven timber, cement and<br />
water glass, or colour if needed. The porosity of the boards provides<br />
for their good connection to the concrete core, the mortar and the<br />
adhesive cement-based putties. The thickness of the concrete core<br />
may range from 120 mm up, and also the thickness of the thermal<br />
insulation of various insulating materials is designed on the basis of<br />
the building type.<br />
klíčová slova:<br />
stavební systémy VELOX, ztracené tepelně izolační bednění nosných<br />
svislých a vodorovných konstrukcí, železobetonový žebírkový<br />
strop, štěpkocementová deska, jádro betonové<br />
keywords:<br />
VELOX building systems, thermally insulating left-in-place formwork<br />
for vertical and horizontal constructions, reinforced concrete rib<br />
ceiling, chip and cement board, concrete core<br />
odborné posouzení článku:<br />
doc. Ing. Jaromír K. Klouda, CSc., EUR ing,<br />
ředitel úseku VVI v TZÚS Praha s.p. Předseda Technické<br />
normalizační komise TNK 37 (Zděné <strong>konstrukce</strong>)<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
43
zděné a smíšené <strong>konstrukce</strong><br />
text: Martin Konečný foto: archiv firmy Kalksandstein CZ s.r.o.<br />
▲ KS-QUADRO – strojní zdění, Norimberk 2008<br />
Navrhování a realizace z vápenopískového<br />
zdiva KS-QUADRO, strojní zdění v ČR<br />
Ing. Martin Konečný (*1974)<br />
Vystudoval FSv ČVUT Praha, obor<br />
Pozemní stavby. V letech 1999–2002<br />
působil u společnosti Hasit, šumavské<br />
vápenice a omítkárny a.s. Poté pracoval<br />
jako projektant, technolog u společnosti<br />
Pegisan s.r.o. Od roku 2006 je majitelem<br />
a jednatelem firmy Kalksandstein CZ<br />
s.r.o., spolupracuje s firmou Zapf-Daigfuss<br />
GmbH. Je autorizovaným inženýrem<br />
v oborech diagnostika a zkoušení staveb,<br />
pozemní stavby.<br />
E-mail: konecny@kalksandstein.cz<br />
KS-QUADRO je moderní vápenopískový zdicí<br />
systém. Základní bloky pro zdění o rozměrech<br />
0,5x0,5 m dosahují hmotnosti od 80 kg výše<br />
a je nutné je zdít pomocí osazovacího přístroje.<br />
Historie<br />
Výrobní postup, při kterém je vápenopísková cihla vytvrzována<br />
pod tlakem pomocí vodní páry, byl v Německu patentován<br />
v roce 1880. První průmyslová výroba tohoto „bílého<br />
kamene“ pak začala v roce 1894. V Bavorsku je nejstarším<br />
a dosud největším výrobcem firma Zapf, která produkuje<br />
vápenopískové cihly a bloky dodnes. Tradičními zeměmi, kde<br />
se v současnosti velkou měrou výstavba z vápenopískových<br />
cihel realizuje, jsou Německo, Holandsko, Švýcarsko, ale také<br />
Rusko a Pobaltské státy.<br />
V Čechách se z tehdy nového materiálu velmi rozsáhle stavělo<br />
již na počátku 19. století (například kostel Nejsvětější Trojice<br />
v Mešně na Rokycansku byl vysvěcen v roce 1901).<br />
První vápenopískové cihelny na českém území vznikaly okolo<br />
roku 1910. Ve větší míře se tyto materiály uplatňovaly mezi<br />
světovými válkami. Po druhé světové válce se produkovaly<br />
pouze malé formáty cihel pro elektroskříňky, zahradní zídky,<br />
komíny apod. K rozvoji vápenopískových cihel jako hlavního<br />
konstrukčního systému v ČR dochází až v 21. století.<br />
44 stavebnictví 06–07/09
Vlastnosti<br />
Vápenopískové zdivo je ekologický materiál složený z vápna, písku<br />
a vody. Spotřeba primární energie na jeho výrobu je 191 kWh/t. Zdivo<br />
dosahuje zejména vysoké pevnosti v tlaku. Aplikováním velmi štíhlých<br />
konstrukcí je možné dosahovat úspory na obytné a užitné ploše<br />
cca 5–10 %. Vápenopískové stěny mají také velmi dobré akustické<br />
vlastnosti, proto jsou zejména v zahraničí hojně používány a ceněny<br />
při výstavbě bytových domů, hotelů, v průmyslu apod. V Německu<br />
je z těchto cihel postaveno téměř 40 % pasivních domů. Tyto stavby<br />
využívají vysoké akumulace vápenopískových cihel k dosahování<br />
výborné letní stability bez přehřívání staveb. Štíhlá <strong>konstrukce</strong> vnitřní<br />
vrstvy obvodové stěny jako nosného prvku je u těchto budov masivně<br />
zateplena až cca 300 mm izolantu. I v České republice to umožňuje<br />
dimenzovat velká jižní okna, aniž by se stavba přehřívala. Využijí se<br />
tak i solární zisky.<br />
▲ Řešení dilatací stropních konstrukcí z hlediska účinků objemových změn<br />
a dotvarování zdiva<br />
Navrhování vápenopískového zdiva<br />
Zabývat se návrhem vápenopískových zděných konstrukcí v současnosti<br />
umožňuje technická norma ČSN EN 771-2:2004. V soustavě<br />
evropských norem lze vápenopískové zdivo navrhovat na základě<br />
Eurokódu 6, kde jsou vápenopískové zdicí výrobky jednoznačně<br />
popsány včetně jejich kategorizace při navrhování zdiva (stejně lze<br />
vyčíst jednotlivé případy navrhování tohoto zdiva na obyčejnou či<br />
tenkovrstvou maltu) a na základě podkladů od výrobce vápenopískových<br />
bloků (zejména stanovení normalizované pevnosti. Dle původní<br />
ČSN 731101 (zatím ještě také platné) je správné navrhování zdiva na<br />
tenkovrstvou maltu velmi obtížné.<br />
Konstrukční zásady<br />
Vápenopískové zdivo dosahuje, na rozdíl od jiných druhů zdiva,<br />
zejména z páleného cihelného střepu, obdobného smrštění jako<br />
beton. Mezi hlavní konstrukční zásady tedy patří také řešení účinků.<br />
Napojování kolmých stěn se provádí většinou dodatečně (tzv.<br />
Stumpfstoßtechnik), pomocí nerezových kotev, přičemž vznikají<br />
souvislé svislé spáry mezi napojenými stěnami. V České republice<br />
obvyklé provazování zdiva (tzv. „šmorcování“ jednotlivých bloků)<br />
může mít v případě vápenopískového zdiva, zejména u vícepodlažních<br />
budov, za následek vznik trhlin. Účinky rozdílného svislého<br />
zatížení stěn, včetně účinků dotvarování zdiva, je nutné vyřešit již<br />
v projektové dokumentaci [7].<br />
KS-QUADRO, strojní zdění<br />
Bloky velikosti 0,5x0,5 m jsou v systému doplněny bloky velikostí ½,<br />
¼, ¾ a tvoří tak celý velmi přesný stavebnicový systém. Tloušťka stěn<br />
KS-QUADRO je standardně 115, 150, 175, 200, 240 a 300 mm.<br />
Systém před zděním vyžaduje dokonalou přípravu. Prvním krokem<br />
je přesné plánování zdiva tak, aby nedocházelo k velkým prořezům.<br />
Pro vyzdění každé stěny se připravuje tzv. spárořez (tzv. QUADROplan)<br />
s vyznačením, jak budou jednotlivé bloky osazeny. Ze systému<br />
KS-QUADRO je možné vyzdít jakýkoliv rozměr stěn a otvorů, prořez<br />
činí max. 2 % z celkové plochy.<br />
Dalším krokem je naplánování staveniště, přísun materiálu pro zdění.<br />
Perfektní organizace pak zaručuje vysoké výkony. Strojním zděním<br />
zcela běžně jeden pracovník za dva pracovní dny vyzdí plně naložený<br />
▲ Stumpfstoßtechnik<br />
▼ KS-QUADRO plan<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
45
Lidská řeč:<br />
Vážená stavební neprůzvučnost R´w<br />
při šumu pozadí 20 dB při šumu pozadí 30 dB<br />
není slyšet 67 57<br />
je slyšet, ale není rozumět 57 47<br />
je částečně rozumět 52 42<br />
je dobře rozumět 42 32<br />
▲ Tab. 1. Stavební neprůzvučnosti stěny<br />
▲ KS-QUADRO – strojní zdění, Norimberk 2008<br />
Vážená stavební neprůzvučnost R´w [dB] u jednovrstvých<br />
vápenopískových stěn<br />
Tloušťka<br />
Zdivo na normální maltu Zdivo na tenkovrstvou maltu<br />
stěny<br />
Třída měrné hmotnosti Třída měrné hmotnosti<br />
[mm] 1,2 1,4 1,8 2,0 1,2 1,4 1,8 2,0 2,2<br />
Bez omítky nebo jen tenkovrstvá omítka<br />
70 – – – – – – – 40 –<br />
115 – 41 44 44 – 41 44 45 –<br />
150 – – – – – – – 48 –<br />
175 – 46 49 49 – 46 49 50 51<br />
200 – – – – – – – 52 53<br />
240 48 50 53 53 47 49 53 54 55<br />
300 51 53 55 55 50 52 55 57 –<br />
Omítka 2x10 mm<br />
70 – – – – – – – 41 –<br />
115 – 43 45 45 – 42 45 46 –<br />
150 – – 48 48 – – 48 49 –<br />
175 – 47 50 50 – 47 50 51 52<br />
200 – – - - – – – 53 54<br />
240 49 51 53 53 48 50 53 55 56<br />
300 51 53 56 56 51 53 56 57 –<br />
Omítka 2x15 mm<br />
70 – – – – – – – 43 –<br />
115 – 45 47 47 – 44 47 48 –<br />
150 – – 49 49 – – 49 50 –<br />
175 – 48 51 51 - 48 51 52 53<br />
200 – – – – – – – 53 54<br />
240 50 52 54 54 49 51 54 55 56<br />
300 53 54 56 56 52 53 56 58 –<br />
▲ Tab. 2. Stavební neprůzvučnosti u vápenopískových jednovrstvých stěn<br />
Základní sortiment KS-QUADRO E<br />
KS-QUADRO se vyrábí v tloušťkách 115, 150, 175, 200, 240<br />
a 300 mm, každá v různých objemových hmotnostech a pevnostech<br />
od 15 MPa. Systém je doplněn překlady, věncovkami, roletovými<br />
schránkami nad okna a dalším příslušenstvím.<br />
▲ KS-QUADROTHERM – systém stěnového vytápění<br />
kamion, tj. 25 t materiálu. Toto množství je nutné na staveniště pravidelně<br />
dodávat. Z toho důvodu se pro zdění KS-QUADRO nepoužívá<br />
lešení, ale pouze pojízdné schůdky, které se velmi rychle v pracovním<br />
prostoru přesouvají.<br />
Do vápenopískových bloků je možné integrovat rozvody elektřiny,<br />
vody, stěnové vytápění, aniž by bylo nutné provádět<br />
prostupy.<br />
Minijeřáb je při montáži ovládán velmi snadno jedním pracovníkem.<br />
V jedné operaci je možné brát uchopovacími kleštěmi dva bloky KS-<br />
QUADRO najednou a usadit tak 0,5 m 2 zdiva. Výhodou zdění pomocí<br />
osazovacího přístroje je také trvalé dosahování vysokých výkonů<br />
(minimálně normové rychlosti zdění, tj. 4 m 2 zdiva za hodinu).<br />
Hlavní výhody KS-QUADRO E<br />
– nárůst podlahové a užitné plochy díky štíhlým konstrukcím až o 10 %;<br />
– vysoká únosnost zdiva – vyráběné třídy pevnosti min. 15 MPa<br />
a dále pak 20, 25, 30 MPa;<br />
– možnost výstavby vícepodlažních stěnových systémů – bez použití<br />
skeletů;<br />
– díky vysokým objemovým hmotnostem vysoké neprůzvučnosti při<br />
zachování štíhlosti zdiva, požadavek normy ČSN 730532 na neprůzvučnost<br />
mezibytových stěn R´w=52 dB splňuje KS-QUADRO již<br />
od 200 mm tloušťky stěny (viz tab. 1);<br />
– vysoká objemová hmotnost zabezpečuje také vysokou akumulaci,<br />
až několikanásobnou oproti jiným zdicím materiálům. To zaručuje<br />
vysokou letní stabilitu vápenopískových objektů, využívanou zejména<br />
u pasivních domů;<br />
– vysoká rychlost strojního zdění – rychlost zdění od 4m 2 /hod.<br />
v libovolné tloušťce;<br />
46 stavebnictví 06–07/09
▲ Vápenopískový pasivní dům<br />
– možnost integrování stěnového vytápění – systém KS-QUADRO-<br />
THERM, možnost integrování elektroinstalace – systém KS-QUA-<br />
DRO E bez sekání drážek;<br />
– přesnost zdiva umožňuje použití tenkovrstvých omítek;<br />
– vysoké objemové hmotnosti (KS-QUADRO se vyrábí v objemových<br />
hmotnostech 1800 kg/m 3 , 2000 kg/m 3 a 2200 kg/m 3 ) zaručují také<br />
ochranu lidí proti elektrosmogu;<br />
– velmi nízká spotřeba primární energie na výrobu vápenopískového<br />
materiálu 191 kWh/t činí z tohoto materiálu velmi ekologickou<br />
stavební hmotu, která šetří životní prostředí.<br />
Akustické vlastnosti vápenopískových stěn<br />
Důležitost vysoké neprůzvučnosti dělicích konstrukcí demonstruje<br />
tabulka 1. ■<br />
Použitá literatura<br />
[1] ČSN 73110: Eurokód 6: Navrhování zděných konstrukcí<br />
[2] ČSN EN 771-2<br />
[3] DIN 106<br />
[4] Eurokód 6: Navrhování zděných konstrukcí<br />
[5] Zrušené ČSN 722632-1,2,3<br />
[6] Rich, H.: Kalksandstein. Die Mauerfiebel, KS-Info GmbH, 7. Auflage 2004<br />
[7] Bundesverband Kalksandsteinindustrie e.V., Hannover: Kalksandstein.<br />
Planung, Konstruktion, Ausführung, 5. Auflage, 2009<br />
[8] Bundesverband Kalksandsteinindustrie e.V., Hannover: Kalksandstein.<br />
Fakten zu Ökobilanz, 2. Auflage, 2004<br />
[9] Kalksandstein. Domovské stránky: www.kalksandstein.cz<br />
[10] Zapf Daigfuss. Domovské stránky: www.zapf-ks.de<br />
[11] Bundesverband Kalksandsteinindustrie e.V. Domovské stránky:<br />
www.kalksandstein.de<br />
[12] KS-QUADRO: Domovské stránky: www.ks-quadro.de<br />
[13] Passivhausinstitut Darmstadt: Domovské stránky: www.passiv.de,<br />
www.passivhausprojekte.de<br />
[14] Fotoarchiv Kalksandstein CZ s.r.o.<br />
english synopsis<br />
Design and Implementation of Lime-Sand Masonry<br />
KS-QUADRO, Machine Bricklaying in Czech Republic<br />
KS-QUADRO is a modern lime-sand masonry system. The basic<br />
brick with the size of 0.5 by 0.5 m with the weight of 80 kg up must<br />
be applied with a fixation device. The lime-sand product shows<br />
shrinkage similar to concrete, unlike the other types of masonry products,<br />
such as fired brick, or porous concrete. The main construction<br />
principles therefore include solution of share adjustment.<br />
klíčová slova:<br />
vápenopískové zdivo KS-QUADRO, strojní zdění, QUADROplan,<br />
systém stěnového vytápění KS-QUADROTHERM<br />
keywords:<br />
lime-sand brick KS-QUADRO, machine bricklaying, QUADRO plan,<br />
wall heating system KS-QUADROTHERM<br />
odborné posouzení článku:<br />
doc. Ing. Jaromír K. Klouda, CSc., EUR ing,<br />
ředitel úseku VVI v TZÚS Praha s.p. Předseda Technické<br />
normalizační komise TNK 37 (Zděné <strong>konstrukce</strong>)<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
47
patenty a vynálezy<br />
text: prof. Ing. Václav Rojík, DrSc.<br />
grafické podklady: autor<br />
Záchrana malovaných a jinak výtvarně<br />
pojednaných dřevěných stropů<br />
Při rekonstrukci starých budov je mnohdy<br />
nezbytné provést opravy stropů. Často jsou<br />
v souvislosti s novým užíváním stavby kladeny<br />
dodatečné požadavky také na zvětšení únosnosti<br />
stropních nosníků.<br />
Tyto požadavky jsou řešeny<br />
známými způsoby, například odstraněním<br />
starých stropů a jejich<br />
nahrazením novou konstrukcí,<br />
nabetonováním nových podlah<br />
a zajišťováním jejich spolupůsobení<br />
se stávajícími stropními<br />
nosníky, doplňováním <strong>konstrukce</strong><br />
dalšími, nejčastěji ocelovými<br />
nosníky. Tyto nové prvky jsou<br />
přitom namáhány pouze ohybem<br />
a zpravidla se dostávají do nosné<br />
funkce až při přetížení nosníků<br />
stávajících. Zvětšení únosnosti<br />
a tuhosti starých dřevěných<br />
stropů se však dá dosáhnout hospodárným<br />
způsobem a šetrně ke<br />
konstrukci a okolí.<br />
■ Přístup staticko-ekonomický<br />
Novou cestou je zvětšení únosnosti<br />
stávajících nosníků jejich<br />
napnutím speciálními ocelovými<br />
příložkami, kdy je dosaženo dokonalého<br />
využití oceli.<br />
■ Přístup ekologický<br />
Řešení spočívá v odhalení trámů<br />
dočasným odstraněním podlahového<br />
souvrství, v napnutí trámů<br />
a ve zpětném navrácení odstraněného<br />
materiálu. Ze staveniště<br />
se odvážejí pouze hnilobou napadené<br />
a jinak poškozené části<br />
stropu a na místo re<strong>konstrukce</strong><br />
se dopraví subtilní krátké ocelové<br />
příložky. Tímto způsobem autor<br />
článku sanoval několik desítek<br />
tisíc metrů čtverečních starých,<br />
nedostatečně únosných a prohnutých<br />
stropů. Postupy soustavně<br />
zdokonaloval a patentoval<br />
poprvé v roce 2001 [1].<br />
■ Přístup památkářský<br />
V poslední době autor postupy<br />
upravil i pro výtvarně pojednané<br />
stropy a řešení přihlásil k patentování<br />
[2]. Úpravy spočívají ve<br />
změně umístění příložek a ve<br />
způsobu napínání.<br />
Dosud se příložky přikládají<br />
k bokům dřevěných trámů. To je<br />
však v případě viditelných trámů<br />
vyloučeno, a proto se příložky<br />
přikládají k trámům shora.<br />
Principy zachraňování<br />
stropu<br />
Ocelová příložka (1) se uloží mezi<br />
zarážky (2), připojené k trámu (3)<br />
poblíž podpor, a to v prohnutém<br />
tvaru (viz obr. 1). Prohnutí se<br />
dosáhne podložením příložky<br />
distančními elementy (4) v poli<br />
a jejím přišroubováním koncovými<br />
vruty (5) k trámu. Po aktivaci<br />
podepření konců příložky vůči<br />
zarážce se odstraní distanční<br />
elementy.<br />
Protože příložka je opřena<br />
o zarážky, vnese se po uvolnění<br />
do příložky první část tlakové<br />
předpínací síly (N 1<br />
). Poté se<br />
příložka přišroubuje uprostřed<br />
pole napřimovacím vrutem (6)<br />
a stabilizačními vruty (7) k trámu.<br />
Napřímením se vnese do příložka<br />
druhá část tlakové přepínací síly N 2<br />
.<br />
▼ Obr. 1. Uspořádání předpínacích prvků. Ocelová příložka (1), zarážky (2), trám(3) distanční elementy (4), koncové vruty (5), napřimovací vrut (6), stabilizační<br />
vruty (7).<br />
g<br />
2<br />
A<br />
1‘<br />
5<br />
7<br />
1<br />
6<br />
1–1‘<br />
N<br />
4<br />
r<br />
3<br />
N.r<br />
1<br />
48<br />
stavebnictví 06–07/09<br />
Mq
Ta se spolu s N 1<br />
přenese prostřednictvím<br />
zarážek do oblasti<br />
trámu mezi zarážkami. Vznikne<br />
zde tahová normálová síla<br />
N = N 1<br />
+ N 2<br />
a ohybový moment<br />
N . r, zmenšující moment M q<br />
od<br />
zatížení q. Dosáhne se tak zmenšení<br />
průhybu a normálového<br />
napětí v trámu na požadované<br />
hodnoty (obr. 2).<br />
Příklad napínání<br />
trámu<br />
Máme dřevěný strop s malovanými<br />
trámy a záklopovými<br />
prvky. Rozpětí trámů je 7,0 m,<br />
dosavadní zatížení 7,0 kN/m, do<br />
budoucna 9,0 kN/m. Trámy tedy<br />
budou namáhány momentem<br />
M q<br />
= 55,0 kNm. Napětí v krajních<br />
vláknech trámu o rozměrech<br />
240x320 mm 2 by tak bylo<br />
13,5 MPa, tedy jedenapůlnásobek<br />
R d<br />
. Průhyb trámu je 52 mm.<br />
Ten je způsoben dotvarováním,<br />
a je tedy zčásti nevratný. Jak se<br />
po zjištění modulu E d<br />
ukázalo,<br />
y rez<br />
= 22 mm.<br />
Při rekonstrukci bude průhyb<br />
zmenšen předepnutím trámu<br />
a dále zvětšením tuhosti trámu<br />
o příspěvek ocelové příložky.<br />
Ta bude po předepnutí spolupůsobit<br />
s dřevěným trámem při<br />
namáhání ohybem od zatížení<br />
užitného a od určité části vlastní<br />
hmotnosti stropu. K předpětí<br />
trámu se použije válcovaného<br />
profilu U č. 80 o délce<br />
4500 mm (obr. 1).<br />
Po odebrání podlahového souvrství<br />
včetně násypu nad trámem<br />
v pruhu širokém cca 0,3 m se ve<br />
vzájemné vzdálenosti 4500 mm<br />
souměrně k ose rozpětí odebere<br />
záklop v šířce 200 mm. Po upravení<br />
horní plochy trámu se do<br />
vybrání dlouhého cca 500 mm<br />
přilepí pomocí lepidla Sikadur<br />
31 CF Normal zarážky z U profilu<br />
dlouhého 500 mm, opatřeného<br />
čelem tlustým 20 mm a zarážky<br />
se přišroubují (obr. 2).<br />
Po uložení příložky U č. 80 opatřené<br />
čely tlustými 10 mm se<br />
kontrolně prohne příložka přes<br />
distanční elementy o výšce<br />
95 mm pomocí vrutů na volných<br />
koncích, kterými se volné konce<br />
přitlačí k záklopu. Při tomto kroku<br />
se vnese do trámu přitížení<br />
vyvolané odporem ohýbaného U<br />
profilu. Poté se mezi čela zarážek<br />
a příložky osadí válcové čepy<br />
a mezi čep a zarážku na jedné<br />
straně se vloží aktivační plech.<br />
Poté se odstraní distanční elementy<br />
a pomocí napřimovacího<br />
vrutu se U profil přitiskne k trámu,<br />
čímž se dosáhne předpětí<br />
v profilu. Výsledná předpínací síla<br />
se prostřednictvím zarážek přenáší<br />
do trámu, který se nadvýší.<br />
Nadvýšení dosáhlo 16 mm, čímž<br />
se ověřilo, že modul pružnosti<br />
dřeva trámu E d<br />
= 11 000 MPa.<br />
Po uvolnění napřimovacích vrutů<br />
se opět příložka prohne přes<br />
distanční elementy, jejichž výška<br />
odpovídá potřebné síle N při<br />
zjištěném E d<br />
. Prohne se tak, aby<br />
po opětovném vložení aktivačních<br />
plechu potřebné tloušťky,<br />
vyjmutí distančních elementů<br />
a definitivním napřímení příložky<br />
pomocí napřimovacího vrutu<br />
a mezilehlých vrutů bylo dosaženo<br />
vypočítaného snížení<br />
napětí v trámu a zmenšení jeho<br />
průhybu. Ve výpočtu se přitom<br />
zohlední vzdálenost příložky od<br />
trámu (tloušťka záklopu), zatížení<br />
trámu v době napínání (míra odstranění<br />
podlahového souvrství)<br />
a další okolnosti.<br />
Výpočet potřebného<br />
předpětí<br />
Předpětí, tj. síla N v příložce,<br />
je jednoznačně dáno výškou<br />
distančních elementů, jimiž se<br />
prohne příložka před jejím definitivním<br />
napřímením a propojením<br />
s trámem.<br />
V předchozím odstavci se uvážilo<br />
proříznutí záklopu pouze pro zarážky<br />
a v místech napřimovacího<br />
vrutu a mezilehlých stabilizačních<br />
vrutů. Zde se potom přilepí zarážky<br />
a dřevěné vložky, zajišťující<br />
budoucí přímý tvar příložky. Tento<br />
stav, na rozdíl od průběžného<br />
proříznutí drážky v celé délce<br />
příložky, je výhodný, protože se<br />
při něm dosáhne zvětšení ramena<br />
r. Důležité pro napínání je též<br />
inzerce<br />
Vaše přání je otcem<br />
naší myšlenky<br />
Naše myšlenky, znalosti a zkušenosti v oboru<br />
ocelových konstrukcí umožňují k Vašim přáním<br />
přistupovat kreativně a zároveň ekonomicky.<br />
Disponujeme rozsáhlým technickým zázemím,<br />
vlastním výrobním závodem a technickou<br />
kontrolou na nejvyšší úrovni.<br />
Spoléhejte na autority a profesionály v oboru.<br />
UNIKÁTNÍ OCELOVÉ KONSTRUKCE<br />
NÁVRH DODÁVKA A MONTÁŽ ŘÍZENÍ STAVEB DIAGNOSTIKA<br />
ČSOB Radlická, Praha Protihluková stěna - II. etapa, Hradec Králové Stanice metra Střížkov, Praha Hangár, letiště Ostrava - Mošnov KO ETU II. - odsíření, Tušimice<br />
SPOLEČNOST<br />
JE ŘÁDNÝM<br />
ČLENEM ČAOK<br />
EXCON, a.s.<br />
Sokolovská 187/203, 190 00 Praha 9<br />
Tel.: +420 244 015 111<br />
Fax: +420 244 015 340<br />
e-mail: excon@excon.cz<br />
www.excon.cz<br />
stavebnictví 06–07/09 49
DETAIL A<br />
1–1‘<br />
Uč. 200<br />
1 1‘<br />
napětí od q<br />
napětí od N(M)<br />
výsledné napětí<br />
240<br />
Uč. 80<br />
lepidlo<br />
320<br />
40 15<br />
▲ Obr. 2. Detail A´. Řez 1-1<br />
▼ Obr. 3. a), b), c). Grafy nadvýšení trámu, resp. normálová síla, resp. prohnutí příložky v závislosti na zatížení p, a to pro podmínku σ o<br />
= R a<br />
nebo pro podmínku σ d<br />
= R d<br />
.<br />
a)<br />
50<br />
σ 0<br />
=R a<br />
σ d<br />
=R d<br />
∆y[mm]<br />
0<br />
p[KN/m]<br />
9<br />
b)<br />
200<br />
σ 0<br />
=R a<br />
c)<br />
ξ[mm]<br />
200<br />
σ 0<br />
=R a<br />
σ d<br />
=R d<br />
N[kN]<br />
0<br />
p[KN/m]<br />
σ d<br />
=R d<br />
0<br />
p[KN/m]<br />
9<br />
zatížení, které právě působí na<br />
strop. Například pro parametry,<br />
uvedené v předchozím odstavci,<br />
platí graf na obr. 3. Je v něm<br />
zakresleno nadvýšení trámu, respektive<br />
normálová síla, respektive<br />
prohnutí příložky v závislosti<br />
na zatížení p, a to pro podmínku<br />
σ o<br />
= R a<br />
nebo pro podmínku<br />
σ d<br />
= R d<br />
. Je z něj patrné, že míra<br />
napínání pružiny je velmi závislá<br />
na zatížení p, které bude přenášet<br />
trám po předpínání. Naopak<br />
nadvýšení trámu je na zatížení<br />
q-p téměř nezávislé. Vždy dojde<br />
k nadvýšení trámu kolem<br />
40 mm, tedy téměř k napřímení,<br />
neboť bez užitného zatížení by se<br />
prohnul o 5 . 4,3 + 22 = 44 mm,<br />
s užitným zatížením o 9 . 4,3 +<br />
22 = 61 mm.<br />
Pokud jde o namáhání <strong>konstrukce</strong>,<br />
je v konečném stadiu<br />
dosaženo stejného výsledku ve<br />
všech případech zatížení p. Při<br />
malém odebrání podlahového<br />
souvrství se dosáhne větším<br />
prohnutím příložky využití oceli<br />
předpětím, při úplném odebrání<br />
se dosáhne využití oceli větším<br />
spolupůsobením příložky při<br />
přenášení zatížení p. Tyto souvislosti<br />
platí ve většině praktických<br />
případů.<br />
Ani míra prohnutí příložky není<br />
zajímavá. Síla potřebná k prohnutí<br />
je totiž malá – zde P = 15,6 ξ (kg),<br />
kde ξ je udáno v cm.<br />
K normálovému namáhání<br />
trámu v dolních vláknech<br />
σ d<br />
= 4,3 MPa < R d<br />
a v horních<br />
vláknech – 1,7 MPa dochází ve<br />
všech případech zatížení p.<br />
V daném příkladu byla zvolena<br />
příložka U č. 80 (U o<br />
=<br />
11 cm 2 ), pro parametry trámu<br />
a zatížení zřejmě nadbytečná.<br />
Potvrzuje to výpočet napínání:<br />
za předpokladu, že bude ocel<br />
dokonale využita, tj. σ o<br />
= R a<br />
,<br />
vychází využití dřeva na 50 %<br />
(σ d<br />
= 0,5R d<br />
) a naopak – dokonalého<br />
využití dřeva při namáhání<br />
dolních vláken σ d<br />
= R d<br />
se<br />
dosáhne při využití oceli na<br />
50 %. Jestliže se však pro<br />
příložku použije U č. 50 (U o<br />
=<br />
7,12 cm 2 ), stoupne využití na<br />
cca 80 %.<br />
Efektivnost <strong>konstrukce</strong> závisí<br />
tedy na správné volbě U o<br />
. Pro<br />
podmínku σ o<br />
= R a<br />
a σ d<br />
= R d<br />
vychází<br />
přibližně:<br />
1 q . L 2<br />
U o<br />
= ( – R d<br />
. W d<br />
),<br />
r . R a<br />
8<br />
kde L je rozpětí a W d<br />
průřezový<br />
modul trámu.<br />
Tento vzorec by mohl být použit<br />
pro předběžný návrh příložky.<br />
Závěr<br />
Napínání stropních trámů podle<br />
popsaného návrhu umožňuje<br />
zvětšit únosnost a tuhost<br />
<strong>konstrukce</strong> bez kontaktu<br />
s podhledem stropu.<br />
Hospodárnost spočívá ve správné<br />
volbě napínací příložky. Rozhodnutí<br />
o režimu napínání bude<br />
potom záviset na tom, zda při<br />
rekonstrukci má být vyměněna<br />
větší část podlahy, nebo půjde<br />
o snahu co nejméně zasahovat<br />
do <strong>konstrukce</strong> stropu. ■<br />
Použitá literatura<br />
[1] Nosník se zvětšenou únosností<br />
– patentová listina<br />
č. 295097 Úřadu průmyslového<br />
vlastnictví, Praha<br />
2001.<br />
[2] Ztužený stropní trám s výtvarně<br />
pojednanými plochami<br />
a způsob ztužení,<br />
ÚPV, patentní přihláška PV<br />
2009-161.<br />
Autor:<br />
prof. Ing. Václav Rojík, DrSc.<br />
50<br />
stavebnictví 06–07/09
ZDicí SYStém LIAPOR<br />
SmYSL pro přesnost ...<br />
Lias Vintířov, lehký stavební materiál, k.s.<br />
357 44 Vintířov, tel.: +420 352 324 444<br />
fax: +420 352 324 499<br />
e-mail: info@liapor.cz<br />
w w w . l i a p o r . c z<br />
Extrémní ticho a tEpLo<br />
• výborná tepelná izolace<br />
• zvuková pohoda 24 hodin denně<br />
• správné vnitřní klima v každém ročním<br />
období<br />
Kalibrované zdivo Liapor<br />
pro přesné zdění<br />
• vyšší produktivita zdění<br />
• úspora zdicí malty = zdění na tenkou<br />
zdicí maltu 2 mm<br />
• zásadní snížení vlhkosti ve zdivu<br />
stavebnictví 06–07/09 51
inzerce<br />
Největší exponát na Stavebních veletrzích Brno<br />
Každý veletrh je přehlídkou toho nejzajímavějšího,<br />
co se v daném oboru dá vidět. Pod<br />
mikroskopem uvidíte detaily nanovláken, na<br />
které si dokonce můžete sáhnout. Vystavovatel<br />
jindy do nekonečna předvádí technologické<br />
detaily motoru, upozorňuje na nový<br />
tvar karoserie automobilu snů, také můžete<br />
na veletrhu vidět komplet turbinu nebo porovnat,<br />
jak pracuje ten či onen počítačový<br />
program. Bývají to předměty od několika<br />
milimetrů až po desítky metrů...<br />
To, co umožňují veletrhy, má své kouzlo<br />
hned v několika směrech. Tkaninu z nanovláken<br />
můžete vzít do ruky a zjistit, jak<br />
dokonale saje vodu nebo jak žádnou nepropouští.<br />
Můžete si sáhnout na turbínu<br />
či si sednout do nového modelu auta. Na<br />
jednom místě v jeden čas můžete porovnat,<br />
zda ten či onen typ produktu je lepší, horší<br />
nebo splňuje víc z požadavků, které od něj<br />
očekáváte.<br />
U Stavebních veletrhů Brno to samozřejmě<br />
také platí. Můžete vidět a osahat si<br />
nové zdící nebo izolační materiály, zkusit<br />
jak fungují nová okna či dveře, zjistit<br />
a porovnat rozdíl mezi vytápěním klasickým<br />
palivem a tepelným čerpadlem či kotlem<br />
na biomasu, nebo se dívat na designové<br />
linie koupelen či sanitární techniky. To<br />
všechno jste si mohli prohlédnout na Stavebních<br />
veletrzích Brno ve dnech 21.–25.<br />
dubna na brněnské výstaviště. Navíc byl<br />
k vidění i absolutně největší výstavní exponát.<br />
Proč největší – S rozměry 90 x 214 m<br />
a přibližně 13 m do výšky totiž jeho objem<br />
představuje více než 332 875 m 3 obestavěného<br />
prostoru. To už se dá mluvit o velikosti<br />
exponátu!!!<br />
No – ano, jde o nový výstavní pavilon<br />
brněnského výstaviště. Ještě při loňském<br />
stavebním veletrhu stál na místě, kde dnes<br />
probíhají poslední dokončovací práce, starý<br />
pavilon a probíhaly demoliční práce.<br />
Dnes, přibližně 20 dní před svým slavnostním<br />
otevřením, se nový pavilon P hrdě hlásí<br />
mezi exponáty. Proč Je to jasné: návštěvníci<br />
ani vystavovatelé stavebních veletrhů<br />
ještě nebudou moci využít jeho výstavních<br />
prostor, bude otevřen až 5. 6. při zahájení<br />
Autosalonu Brno 2009. Přesto i tak měli<br />
návštěvníci možnost na vlastní oči uvidět<br />
to, co dnešní stavební technologie dokáží.<br />
A co víc! Všichni návštěvníci měli možnost<br />
nahlédnout do tohoto již téměř dostaveného<br />
unikátního pavilonu! Skeletová ocelová<br />
<strong>konstrukce</strong> spolu s příhradovou střechou<br />
jistě zaujmou na první pohled. Na deseti<br />
a půl tisících m 2 čisté výstavní plochy budou<br />
mít budoucí vystavovatelé k dispozici<br />
vše, co se dnes od výstavní plochy očekává<br />
– průběžné kanály pro připojení vody,<br />
odpadu, energie či stlačeného vzduchu<br />
přímo zabudované do vysoce kvalitní betonové<br />
podlahy, strop s výškou až 12 m, na<br />
který lze zavěsit exponáty o hmotnosti až<br />
čtvrt tuny na jeden závěs, k tomu dokonalé<br />
vytápění resp. klimatizace, možnost rozdělení<br />
prostoru na samostatné celky, zázemí<br />
v podobě konferenčních místností, vstupních<br />
foyer, restaurací až do úrovně 2 patra a to<br />
vše v bezbariérovém provedení pomocí výtahů<br />
a travelatorů.<br />
Před necelými 12 měsíci byl poklepán základní<br />
kámen tohoto pavilonu a každý, kdo se na<br />
jeho výstavbě podílel, může o sobě říci, že byl<br />
součástí stavby výstavního exponátu. Vyjmenujme<br />
alespoň některé z realizátorů – STRABAG<br />
a.s. jako lídr sdružení pro jeho výstavbu má na<br />
starost kompletní realizaci. Vítkovice jsou dodavatelem<br />
unikátních <strong>konstrukce</strong>. Společnost<br />
Přemysl Veselý koordinuje a provádí venkovní<br />
práce tj. areálové rozvody vody, plynu a kanalizace<br />
a dále pak ve spolupráci s STRABAG<br />
a.s. dopravní stavitelsví provádí komunikace<br />
a zpevněné plochy. Společnost Esox Brno<br />
koordinuje a provádí zděné <strong>konstrukce</strong> východního<br />
vestavku a část západního vestavku.<br />
Firma AZW je dodavatelem elektrických<br />
zařízení. Technickou zajímavostí pavilonu<br />
budou mobilní, nafukovací předělové stěny,<br />
které dokaží jak opticky tak zvukově rozčlenit<br />
prostor haly na samostatné celky. Tak by<br />
ale šlo jít od dodavatelů základů až po ty,<br />
kteří dnes provádějí finální povrchové úpravy.<br />
Každá ze společností použila ty nejlepší<br />
materiály či postupy, aby výsledné dílo bylo<br />
dokonalé. Aby nový pavilon P, stejně jako<br />
jeho starší sousedé na brněnském výstavišti<br />
(někteří v loňském roce oslavili již 80 let své<br />
existence!), sloužil vystavovatelům k prezentaci<br />
jejich výrobků nebo služeb. Vy, návštěvníci<br />
Stavebních veletrhů Brno, asi nehodláte<br />
stavět výstavní pavilon, alespoň ne hned.<br />
I když ale budete jen přestavovat, rekonstruovat<br />
nebo stavět svůj byt nebo dům, určitě<br />
jste našli expozici, která vás na letošním ročníku<br />
stavebních veletrhů zaujala. Navíc zde<br />
získáte ten nejucelenější pohled na to, co<br />
a jak udělat, abyste mohli využít prostředků ze<br />
státních dotací. Už tento posledně jmenovaný<br />
argument sám o sobě stačil, aby si člověk řekl:<br />
stálo za to vydat se do Brna!<br />
Ing. Jana Tyrichová<br />
manažer PR a reklamy<br />
Stavební veletrhy Brno<br />
Tel.: +420 541 152 890<br />
Fax: +420 541 152 889<br />
E-mail: jtyrichova@bvv.cz<br />
www.stavebniveletrhybrno.cz<br />
52<br />
stavebnictví 06–07/09
Baumit<br />
Premium<br />
fasáda<br />
Premium fasáda: systém se špičkovými vlastnostmi<br />
Premium fasáda představuje v současné době optimální variantu mezi ETICS - zateplovacími systémy<br />
značky Baumit. Tento systém nabízí řešení několika zásadních problémů najednou: kotvení do méně<br />
únosných a nerovných podkladů pomocí speciálních kotev Klebeanker, které zároveň snižují riziko vzniku<br />
tepelných mostů; fasádními desky Open reflect vyřeší problém snížené difúze polystyrenu. Omítka Baumit<br />
Nanopor ochrání dokonale povrch fasády proti znečištění.<br />
■ Samočisticí efekt<br />
■ Difúzně otevřený systém<br />
■ Zateplení bez tepelných mostů<br />
Nápady s budoucností<br />
stavebnictví 06–07/09 53
materiály a technologie<br />
text: Ing. Miroslav Viktorín<br />
foto: Promat, s.r.o.<br />
Potrubí pro odvod kouře a tepla<br />
PROMATECT ® – L 500<br />
Prvním nebezpečným faktorem při požáru,<br />
který ohrožuje unikající osoby, jsou zplodiny<br />
hoření a jejich viditelná složka – kouř. Z těchto<br />
důvodů se v posledních letech klade při navrhování<br />
staveb velký důraz na odvod tepla<br />
a kouře z objektů ven, mimo dosah unikajících<br />
osob.<br />
Cílem požárního větrání je<br />
usměrnit tok zplodin a kouře<br />
tak, aby jedovaté zplodiny<br />
neohrožovaly osoby při evakuaci<br />
a umožnily zásah jednotek<br />
hasičského záchranného sboru.<br />
Současně jde o odvedení podstatného<br />
množství tepla mimo<br />
budovu, snížení tepelného namáhání<br />
stavebních konstrukcí<br />
se požární odvětrání navrhuje,<br />
je odvětrávaná sekce. Je to<br />
stavebně vymezený prostor,<br />
vytvořený za účelem zabránění<br />
šíření tepla a kouře mezi<br />
požárními úseky nebo uvnitř<br />
požárního úseku. Každý požární<br />
úsek zahrnuje jednu nebo více<br />
těchto odvětrávaných sekcí.<br />
Požadavky na odvod kouře<br />
▼ Odvod tepla a kouře potrubím PROMATECT ®<br />
a omezení rozsahu hmotných a tepla jsou stanoveny v projektových<br />
▲ Příklad vodorovného potrubí PROMATECT ® – L 500, EI multi<br />
60<br />
škod. Požární větrání může být<br />
přirozené, nucené nebo kombinací<br />
obou způsobů, pokud byl<br />
podrobně posouzen tok plynů.<br />
Požární odvětrání se týká hlavně<br />
prostorů s požárním rizikem<br />
a je zajišťováno samočinným<br />
odvětrávacím zařízením. Kromě<br />
tohoto jsou požárně větrány<br />
i prostory bez požárního rizika,<br />
jako jsou chráněné únikové<br />
cesty či jiné prostory, v nichž<br />
se vznik požáru nepředpokládá.<br />
V tomto případě je cílem<br />
požárního odvětrání zabránit<br />
průniku zplodin hoření a kouře<br />
do těchto prostor. Základní prostorovou<br />
jednotkou, pro kterou<br />
normách řady<br />
ČSN 73 08.<br />
Přirozené i nucené odvody kouře<br />
a tepla mají zařízení na vývody<br />
horkých plynů vně objektu řešené:<br />
■ přímo ve střešní či stropní<br />
nebo v jiné konstrukci (střešní<br />
kouřové klapky, elektrické ventilátory),<br />
aniž by k tomu bylo<br />
třeba potrubních systémů;<br />
■ pomocí potrubních systémů<br />
(dále jen potrubí) popřípadě<br />
šachet, které ústí vně objektu<br />
a slouží pro: jednu nebo více<br />
kouřových sekcí v jednom<br />
požárním úseku, popřípadě<br />
jako pomocné zařízení v jedné<br />
kouřové sekci (sběrné potrubí),<br />
nebo pro více požárních úseků<br />
s jednotlivými kouřovými<br />
sekcemi.<br />
Potrubí pro odvod kouře a tepla<br />
se klasifikuje podle vztahu na<br />
požární úseky.<br />
■ Potrubí pro odvod kouře<br />
a tepla z více požárních úseků se<br />
klasifikuje EI multi<br />
. Podle stupně<br />
požární bezpečnosti požárních<br />
úseků, kterými potrubí prochází,<br />
se stanoví klasifikační třída požární<br />
odolnosti potrubí, a to pro<br />
I. až V. stupeň požární bezpečnosti<br />
EI multi<br />
30, v ostatních případech<br />
EI multi<br />
60.<br />
■ Potrubí pro odvod kouře a tepla<br />
z jednoho požárního úseku, které<br />
však dále vede jinými požárními<br />
úseky, se klasifikuje shodně jako<br />
podle předchozího bodu třídou<br />
EI multi<br />
30 nebo EI multi<br />
60.<br />
■ Potrubí pro odvod kouře a tepla<br />
z jednoho požárního úseku, aniž<br />
by dále prostupovalo jinými požárními<br />
úseky, se musí klasifikovat<br />
podle předpokládané teploty<br />
odváděných horkých plynů do<br />
300 °C jako E 300<br />
single, nebo přes<br />
300 °C jako E 600<br />
single. Za postačující<br />
se považuje třída E 30,<br />
a to bez ohledu na stupeň požární<br />
bezpečnosti požárního úseku,<br />
v němž se potrubí nachází.<br />
Ve všech výše uvedených případech<br />
musí být zajištěna stabilita<br />
těchto potrubí i po vzniku požáru,<br />
a to nejméně po dobu požární<br />
odolnosti potrubí. Jedná se zejména<br />
o stabilitu konstrukcí, na<br />
kterých jsou tato potrubí uchycena,<br />
stabilitu zavěšovacích částí<br />
potrubí apod.<br />
Požární odvětrání je podmíněno<br />
přítokem minimálního<br />
množství vzduchu do kouřové<br />
sekce. Pokud je tento přítok<br />
vzduchu zajišťován potrubím,<br />
navrhuje se podle ČSN 73 0872<br />
jako vzduchotechnické potrubí,<br />
resp. jako potrubí ventilačních<br />
systémů.<br />
Pro výše popsané požadavky na<br />
potrubí pro odvod kouře a tepla<br />
má firma Promat s.r.o. odzkoušené<br />
potrubí s klasifikací EI 60<br />
S 1000 multi pro horizontální<br />
a vertikální potrubí podle článku<br />
7.2 ČSN EN 13501-4. Tato klasifikace<br />
splňuje všechny požadavky<br />
kladené na potrubí multi<br />
pro odvod kouře a tepla z více<br />
požárních úseků.<br />
54<br />
stavebnictví 06–07/09
Potrubí se montuje z protipožárních<br />
desek PROMATECT ® –<br />
L 500, tloušťky 25 mm. Montuje<br />
se jako samonosné (bez vnitřního<br />
plechového potrubí). Maximální<br />
průřez potrubí je 1250x1000 mm.<br />
Maximální přetlak +500 Pa, maximální<br />
podtlak –1000 Pa. Pro dimenzaci<br />
závěsných systémů platí<br />
stejné podmínky jako pro ventilační<br />
potrubí z desek PROMATECT ®<br />
s požární odolností pro namáhání<br />
ohněm z vnější strany.<br />
Při prostupu potrubí přes požárně<br />
dělicí <strong>konstrukce</strong> musí být tyto<br />
prostupy dotěsněny.<br />
Potrubí pro odvod kouře a tepla<br />
PROMATECT ® je společně s dalšími<br />
komponenty (el. ventilátory,<br />
regulační klapky, kouřová čidla,<br />
napojení na EPS apod.) uceleným<br />
systémem, který patří mezi<br />
tzv. vyhrazená požárně bezpečnostní<br />
zařízení. Pro navrhování,<br />
montáž, provoz, údržbu a kontroly<br />
provozuschopnosti musí být<br />
stanoveny podmínky, uvedené<br />
ve vyhlášce Ministerstva vnitra<br />
ČR č. 246/2001 Sb. o stanovení<br />
podmínek požární bezpečnosti<br />
a výkonu státního požárního<br />
dozoru. ■ ▲ Příklad svislého potrubí PROMATECT ® – L 500, EI multi<br />
30<br />
Technické údaje<br />
hmotnost (pouze obklad) cca13 kg/m 2<br />
tepelný odpor1/ l<br />
0,30 m 2 K/W<br />
vzduchová neprůzvučnost R´w (prostý průchod plochou)<br />
cca 25 dB<br />
1 deska PROMATECT ® -L 500 d=25 mm<br />
2 přířez PROMATECT ® -H (objímka) h=100 mm, d=10 mm<br />
3 lepidlo Promat K34<br />
4 ocelová sponka 63/11.2/1,53 mm rozteč 100 mm<br />
nebo vrut 5,0x80 mm<br />
rozteč 200 mm<br />
5 zavěšení, závitová tyč, připevněná 00 kovové hmoždinky<br />
6 ocelový nosný profil, rozměr stanoven statickým výpočtem<br />
Úřední doklad: Protokol o klasifikaci č. PK4-01-08-901-C-0.<br />
inzerce<br />
Výhody:<br />
Vysoká požární odolnost až EI 90 S<br />
Skryté panty umožňující jednoduché<br />
vysazení křídla dvířek z rámu<br />
Dodávka včetně příslušenství<br />
Jednokřídlá i dvoukřídlá varianta<br />
Různé možnosti provedení<br />
Oblast použití:<br />
Revizní otvory do instalčních<br />
šachet<br />
Revizní otvory do podhledů<br />
Před rozvaděče, plynoměry<br />
v CHÚC<br />
Možnosti provedení:<br />
Různé rozměry<br />
Libovolná barva dle RAL<br />
Provedení pod obklad<br />
Nerezové<br />
Provedení v imitaci dřeva<br />
Promat s.r.o.<br />
V. P. Čkalova 22/784<br />
160 00 Praha 6 – Bubeneč<br />
Telefon: +420 223 334 806<br />
+420 224 390 811<br />
Fax: +420 233 333 576<br />
promat@promatpraha.cz<br />
stavebnictví 06–07/09 55<br />
Revizní dvířka Promat ® , typ S<br />
www.promatpraha.cz
fenomén<br />
text: Jan Táborský<br />
foto: Petr Zázvorka<br />
Kněžice: komplexní energetické řešení<br />
Kněžice leží ve Středočeském kraji, dvacet<br />
kilometrů severovýchodně od Poděbrad. Bez<br />
svých satelitních osad mají 410 stálých obyvatel.<br />
V obci není zaveden zemní plyn, většina<br />
objektů byla ještě nedávno vytápěna uhlím<br />
a dřívím. V obci je pouze dešťová kanalizace,<br />
splašková kanalizace v obci není, domy mají<br />
žumpy a septiky. V katastrálním území obce<br />
Kněžice je celkem 810 ha zemědělské půdy<br />
a 204 ha lesů. Z toho 104 ha zemědělské půdy<br />
patří obci.<br />
Z vlastního rozhodnutí se obci<br />
Kněžice po několikaleté pracné<br />
přípravě a po získání dotace<br />
z evropských fondů podařilo<br />
v roce 2006 nákladem<br />
135 mil. Kč realizovat projekt<br />
s názvem Kněžice – energeticky<br />
soběstačná obec (zkráceně<br />
ESO Kněžice), který se skládá<br />
z bioplynové stanice s kombinovanou<br />
výrobou elektřiny<br />
a tepla, z kotelny na biomasu<br />
a z teplovodního rozvodu centrálního<br />
zásobování teplem v celé<br />
obci. Z uznatelných nákladů projektu<br />
111, 6 mil. Kč bylo 83,7 mil.<br />
zaplaceno z dotace EU a 11,2 mil.<br />
bylo zaplaceno z dotace Státního<br />
fondu životního prostředí ČR.<br />
Zbytek uhradila obec. Protože<br />
však obec Kněžice není plátcem<br />
DPH, tak ve skutečnosti z celkové<br />
investice včetně DPH ve výši<br />
135 mil. zaplatila cca 40 mil.<br />
Celý projekt byl realizován systémem<br />
generální dodávky s řadou<br />
subdodavatelů. Generálním dodavatelem<br />
celého projektu ESO<br />
Kněžice, dodavatelem rozvodu<br />
tepla v obci a dodavatelem budov<br />
pro kotelnu a pro bioplynovou<br />
stanici byla společnost Skanska<br />
CZ. Dodavatelem technologie<br />
bioplynové stanice byla firma<br />
Tomášek Servis. Železobetonové<br />
nádrže bioplynové stanice postavila<br />
společnost Wolf. Technologii<br />
kotelny na biomasu dodala Step<br />
Trutnov. Realizace stavby v Kněžicích<br />
začala na konci roku 2005,<br />
celá soustava je v provozu od<br />
podzimu 2006.<br />
Základní údaje výroby<br />
tepla a elektřiny<br />
Schéma soustavy výroby elektřiny<br />
a tepla v Kněžicích je na<br />
obr. 1. Bioplynová stanice s jednou<br />
kogenerační jednotkou s elektrickým<br />
výkonem 330 kW je<br />
v provozu nepřetržitě a vyrábí<br />
ze zemědělských, z potravinářských<br />
a z dalších materiálů<br />
a odpadů elektřinu na prodej<br />
do elektrizační sítě a teplo pro<br />
vytápění obce. Kotelna na biomasu<br />
se dvěma teplovodními kotli<br />
o celkovém tepelném výkonu<br />
1200 kW je v provozu podle potřeby<br />
pouze v topném období<br />
a dodává teplo v době, kdy by přebytečné<br />
teplo ze samotné bioplynové<br />
stanice nestačilo na vytápění<br />
obce. Kotelna a bioplynová stanice<br />
jsou umístěny v obecním areálu<br />
na severovýchodním okraji obce<br />
a propojeny navzájem teplovodním<br />
potrubím a informační kabeláží.<br />
Připojeny jsou na distribuční elektrizační<br />
síť 22 kV přes trafo 0,4/22 kV.<br />
Bezkanálový rozvod tepla v celé<br />
obci a automatické předávací<br />
stanice tepla v domech zajišťují<br />
celoroční nepřetržitý přenos tepla<br />
z kotelny a z bioplynové stanice do<br />
všech připojených budov v obci.<br />
K soustavě rozvodu tepla je v Kněžicích<br />
připojeno celkem 149<br />
domů, tedy asi 95 % celkové<br />
spotřeby tepla v obci. Celoroční<br />
spotřeba tepla připojených domů<br />
je cca 2000 MWh, neboli 7200<br />
GJ za rok.<br />
Vyráběná elektřina z bioplynové<br />
stanice není na rozdíl od tepla<br />
zavedena přímo do jednotlivých<br />
domů. Domácnosti a místní podniky<br />
nadále odebírají elektřinu od<br />
místně příslušné distribuční společnosti<br />
ČEZ Distribuce. Bioplynová<br />
stanice Kněžice dodá za rok do<br />
této distribuční sítě více elektrické<br />
energie, než celá vesnice a celé<br />
nové zařízení spotřebuje.<br />
Výroba elektřiny v bioplynové<br />
stanici Kněžice byla zatím v dosavadním<br />
běžném roce na úrovni<br />
cca 2400 MWh elektrické energie<br />
za rok a letos se zvýšila až na cca<br />
2600 MWh. Vlastní spotřeba elektřiny<br />
v bioplynové stanici a vlastní<br />
spotřeba kotelny na biomasu<br />
činí přibližně 15 % z této výroby<br />
elektřiny. Čistá dodávka elektřiny<br />
z Kněžic do elektrizační sítě je<br />
v současnosti cca 2200 MWh/<br />
rok. Kněžice se svými 410 obyvateli<br />
vyrábějí průměrně 6 MWh<br />
elektrické energie na občana za<br />
rok a dodávají do elektrizační sítě<br />
za rok průměrně 5 MWh elektřiny<br />
na každého svého občana.<br />
Bioplynová stanice<br />
Bioplynová stanice Kněžice má<br />
jeden anaerobní reaktor – fermentor<br />
– s objemem kalové části cca<br />
2500 m 3 , jeden beztlakový plynojem<br />
na bioplyn s objemem 800 m 3 , homogenizační<br />
jímku s objemem cca<br />
200 m 3 , hygienizační a drticí linku pro<br />
tepelnou hygienizaci a drcení tuhých<br />
rizikových odpadů, dvě uskladňovací<br />
nádrže na vyfermentovaný kal<br />
s celkovým objemem 2x6600 m 3<br />
a jednu pístovou kogenerační jednotku<br />
na bioplyn s elektrickým<br />
výkonem 330 kW a tepelným<br />
výkonem 405 kW. K bioplynové<br />
stanici také patří nová trafostanice<br />
0,4/22 kV. Bioplynová stanice má<br />
dvoustupňové odsiřování surového<br />
bioplynu. První uskladňovací nádrž je<br />
hermeticky uzavřena a bioplyn z této<br />
nádrže se také využívá v kogenerační<br />
jednotce.<br />
Fermentor je vytvořen jako stojatá<br />
železobetonová, tepelně<br />
izolovaná nádoba o průměru 22 m<br />
a s výškou válcové části 10,5 m.<br />
Pod střechou reaktoru nad hladinou<br />
kalu je plynojem z volné<br />
plynotěsné membrány. Obsah<br />
reaktoru se pravidelně promíchává<br />
dvěma vrtulovými míchadly<br />
reaktoru a ohřívá se trvale na<br />
teplotu 40 °C. Kal je ohříván v externím<br />
výměníku tepla, teplem<br />
z kogenerační jednotky.<br />
Hygienizační linka má uzavřený,<br />
tepelně izolovaný, teplou topnou<br />
vodou vytápěný hygienizační tank<br />
s objemem 5 m 3 s míchadlem<br />
a drticí a separační linkou s dvoustupňovým<br />
drcením surovin<br />
a odpadů a s indikací ocelových<br />
předmětů v odpadu.<br />
Homogenizační jímka má uzavíratelnou<br />
násypku a potrubní přípojku<br />
pro příjem pevných a kapalných<br />
surovin a odpadů, odsávání atmosféry<br />
z prostoru pod zastřešením<br />
jímky přes biologický filtr, dopouštění<br />
vody, míchadla a čerpadlo pro<br />
přečerpávání homogenizované<br />
směsi do fermentoru. Čerpadlo<br />
v jímce obsahuje řezací oběžné<br />
kolo pro lepší rozřezání některých<br />
jen posečených zelených surovin.<br />
Uskladňovací nádrže disponují<br />
vlastními míchadly a čerpadly pro<br />
přečerpávání substrátu do transportních<br />
cisteren při vyvážení<br />
substrátu na pole. Uskladňovací<br />
nádrže jsou železobetonové, válcové<br />
stojaté nádoby o průměru<br />
33 m a výšce 8 m.<br />
Fermentor bioplynové stanice<br />
pracuje v mezofilní teplotní oblasti.<br />
Hygienicky nezávadné suroviny<br />
a odpady, jako například prasečí<br />
a slepičí kejda, se zaváží přímo<br />
do homogenizační jímky a po<br />
rozmíchání s ostatním obsahem<br />
jímky se čerpají podle potřeby<br />
do fermentoru. Hygienicky rizikové<br />
odpady, například zbytky<br />
potravin z restaurací, se podle<br />
potřeby na drticí lince rozmělní,<br />
provede se jejich tepelná hygienizace<br />
při teplotě 70 °C po<br />
dobu jedné hodiny a následně<br />
se přepouští do homogenizační<br />
jímky. Denně se do bioplynové<br />
stanice zaváží průměrně 35 až<br />
56<br />
stavebnictví 06–07/09
70 t surovin. Průměrná doba<br />
zdržení ve fermentoru je asi 30 až<br />
70 dní. Ve fermentoru se působením<br />
metanogenních bakterií<br />
z každé tuny vstupních surovin<br />
uvolní asi 40 až 80 m³ bioplynu<br />
a zbytek využitých surovin<br />
odteče do uskladňovací nádrže<br />
jako hnojivo, které je skladováno<br />
v uskladňovacích nádržích. Vznikající<br />
surový bioplyn se hromadí<br />
v plynojemu nad hladinou kalu ve<br />
fermentoru a je odtud plynovým<br />
dmychadlem dopravován ke kogenerační<br />
jednotce.<br />
První stupeň odstraňování H 2<br />
S –<br />
sulfanu ze surového bioplynu (odsiřování<br />
bioplynu) je aerační, druhý<br />
stupeň je absorbční. Za účelem<br />
prvního stupně odsíření je do tohoto<br />
bioplynu v plynojemu trvale přiváděno<br />
nepatrné množství vzduchu<br />
pro sulfanredukující bakterie, které<br />
snižují obsah sulfanu v bioplynu.<br />
Volná síra z jejich činnosti zůstává<br />
v digestátu ve fermentoru. Napůl odsířený<br />
bioplyn z plynojemu prochází<br />
přes druhý stupeň odsíření, přes<br />
absorbér, v němž se obsah sulfanu<br />
v bioplynu sníží až na 20 až 100 mg/<br />
Nm 3 . Odloučená síra ze sulfanu<br />
zůstává na absorpční náplni v absorbéru.<br />
Náplň absorbéru se mění za<br />
novou přibližně v intervalu půl roku.<br />
Stará náplň absorbéru s odloučenou<br />
sírou se zapracovává do kompostu<br />
a využívá jako hnojivo.<br />
Kotelna na biomasu<br />
Kotelna má dva automatické teplovodní<br />
kotle, jeden o výkonu 800 kW<br />
na spalování slámy a jeden o výkonu<br />
400 kW na spalování dřevní štěpky<br />
a podobného dřevního odpadu. Provozní<br />
zásobník slámy na přibližně<br />
8 hodin nepřetržitého automatického<br />
provozu, provozní zásobník štěpky<br />
na více než jednodenní provoz.<br />
Krytý sklad paliva pojme suroviny<br />
na několik týdnů provozu kotelny,<br />
čerpací stanici pro cirkulaci topné<br />
vody v rozvodu v obci, chemickou<br />
úpravnu vody a systém udržování<br />
tlaku vody v soustavě. U kotelny je<br />
instalován tlakový teplovodní akumulátor<br />
tepla s vodním objemem<br />
50 m³. Kotel na slámu s účinností<br />
85 % spaluje slámu zrnin nebo<br />
energetický šťovík v suchém stavu<br />
v balících 0,8x1,2x2,5 m. Kotel při<br />
plném výkonu spálí až 225 kg slámy<br />
za hodinu.<br />
Kotel na štěpku s účinností 84 %<br />
spaluje dřevní štěpku a podobné<br />
palivo a spálí až 170 kg štěpky za<br />
hodinu. Kotle jsou běžně v provozu<br />
pouze v topném období, když teplo<br />
z bioplynové stanice nestačí na pokrytí<br />
potřeby tepla v soustavě CZT.<br />
Přibližně polovinu spalovaného<br />
paliva tvoří méně hodnotná dřevní<br />
štěpka a polovinu sláma a energetický<br />
šťovík. Dřevní štěpku a slámu<br />
obec nakupuje přímo od několika<br />
stálých i nahodilých dodavatelů za<br />
dohodnuté ceny, závislé na kvalitě<br />
a vlhkosti dodaného paliva v přibližné<br />
výši cca 1000 Kč za tunu štěpky<br />
a 1150 Kč za tunu slámy nebo<br />
šťovíku, vše loko výtopna.<br />
Rozvod tepla od kotelny ke všem<br />
připojeným objektům v obci je<br />
proveden bezkanálovým předizolovaným<br />
teplovodním potrubím<br />
v celkové délce cca 6 km. Předávací<br />
stanice v zásobovaných<br />
objektech jsou tlakově nezávislé,<br />
automatické, se stálým informačním<br />
propojením do řídicího<br />
centra celé kněžické soustavy.<br />
Odběratelům v obci se letos<br />
teplo prodává v topné sezóně (od<br />
1. října do 30. dubna) za cenu<br />
270 Kč/GJ včetně DPH, mimo<br />
topnou sezónu za 135 Kč/GJ.<br />
Obvyklým nedostatkem všech<br />
soustav centrálního zásobování<br />
teplem jsou tepelné ztráty potrubí<br />
rozvodu tepla. V Kněžicích<br />
je celková délka teplovodního<br />
rozvodu 6 km a ztráty teplovodu<br />
tam činí téměř 40 % celoroční<br />
dodávky tepla, protože teplovod<br />
je velmí dlouhý a spotřeba tepla<br />
ve vesnici malá. Veškeré celoroční<br />
ztráty teplovodu ovšem kryje<br />
přebytečné teplo z bioplynové<br />
stanice, které by se jinak muselo<br />
odvést do atmosféry. Teplo z bioplynové<br />
stanice dostačuje ještě<br />
v mimotopném období i k pokrytí<br />
celé užitečné spotřeby tepla u odběratelů,<br />
takže kotle na biomasu<br />
v Kněžicích nemusí být od jara do<br />
podzimu vůbec provozovány.<br />
V Kněžicích je celková dodávka<br />
tepla do teplovodu cca 3200 MWh<br />
za rok. Z toho 2000 MWh, tedy<br />
cca 7200 GJ, je užitečná dodávka<br />
odběratelům tepla a 1200 MWh,<br />
tedy cca 38 % z celkové dodávky<br />
jsou ztráty teplovodu. Z celkové<br />
dodávky tepla 3200 MWh za rok<br />
dodá kogenerační jednotka za<br />
rok cca 1600 MWh. 1200 MWh<br />
z toho se spotřebuje na pokrytí<br />
celoročních ztrát teplovodů v soustavě<br />
rozvodu tepla a zbylých<br />
400 MWh se ještě využije užitečně<br />
u odběratelů tepla k ohřevu<br />
teplé vody a k vytápění.<br />
Dodávka vyrobené<br />
elektřiny do sítě<br />
Elektřinu vyrábí z bioplynu kogenerační<br />
jednotka Jenbacher<br />
▼ Obr. 1. Schéma soustavy CZT Kněžice s bioplynovou stanicí<br />
stavebnictví 06–07/09 57
▲ Fermentor bioplynové stanice<br />
▲ Kotel na spalování biomasy<br />
▲ Kogenerační jednotka s elektrickým výkonem 330 kW<br />
JMS 208 GS – B.LC. Pro vlastní<br />
spotřebu celé bioplynové stanice<br />
se využije cca 17 % vyrobené<br />
elektřiny. 83 % z vyrobené elektřiny<br />
je přes trafo 600 kVA dodáváno<br />
do distribuční elektrizační<br />
sítě 22 kV. V současné době je<br />
vyrobená elektřina z bioplynové<br />
stanice Kněžice prodávána firmou<br />
PRE Praha v režimu tzv. zelených<br />
bonusů na základě smlouvy<br />
mezi PRE a Energetikou Kněžice.<br />
V roce 2008 byla celková výroba<br />
elektřiny v bioplynové stanici cca<br />
2380 MWh za rok a dodávka<br />
elektřiny do elektrizační sítě byla<br />
1910 MWh za rok. Přitom v roce<br />
2008 se v létě musela provést<br />
neplánovaná střední oprava kogenerační<br />
jednotky kvůli jejímu<br />
poškození vysokým obsahem<br />
sulfanu v bioplynu. Roční výroba<br />
elektřiny a dodávka elektřiny z bioplynové<br />
stanice do elektrizační<br />
sítě tím byla v roce 2008 snížena<br />
asi o 100 MWh. Bez vynucené<br />
odstávky výroby elektřiny by tedy<br />
v roce 2008 byla 2000 MWh za<br />
rok v původním projektovaném<br />
uspořádání bioplynové stanice.<br />
V roce 2008 bylo provedeno<br />
hermetické zastřešení první<br />
uskladňovací nádrže především<br />
z důvodů snížení zápachu sulfanu<br />
v dodatečně uvolňovaném<br />
malém množství bioplynu z této<br />
nádrže. Bioplyn zpod zastřešení<br />
nádrže se nyní také spaluje<br />
spolu s bioplynem z fermentoru<br />
v kogenerační jednotce a celková<br />
výroba elektřiny se vlivem toho<br />
zvýšila. Nyní je tedy celková<br />
výroba elektřiny v Kněžicích cca<br />
2600 MWh za rok a dodávka<br />
elektřiny do elektrizační sítě je cca<br />
2200 MWh za rok.<br />
Počáteční problémy<br />
V počátečním provozu neobvyklého<br />
zařízení bylo i několik<br />
problémů, které musela obec<br />
i dodavatel řešit více či méně<br />
náročným způsobem. Původní<br />
provedení přikládacích zařízení<br />
kotlů byla náchylná na zpětné<br />
prohořívání paliva. Dodavatel kotlů<br />
v záruční době provedl úpravy<br />
a nyní kotle dosahují projektovaných<br />
parametrů. Závažným problémem<br />
byl ale velký obsah sulfanu<br />
H 2<br />
S v bioplynu. Společnost Energetika<br />
Kněžice, provozovatel<br />
celého systému, z ekonomických<br />
důvodů potřebuje likvidovat v bioplynové<br />
stanici odpady živočišného<br />
původu, na které nebyla<br />
technologie vybavena. Vysoké obsahy<br />
sulfanu v bioplynu poškodily<br />
dva spalinové výměníky i motor<br />
kogenerační jednotky. Instalované<br />
aerační odsíření nestačilo na dostatečné<br />
snížení obsahu sulfanu.<br />
V současné době je nainstalováno<br />
absorpční odsiřování bioplynu jako<br />
druhý stupeň odsíření a obsah<br />
sulfanu v bioplynu je velmi nízký,<br />
asi dvacetkrát nižší, než povolují<br />
provozní předpisy pro kogenerační<br />
jednotku. Absorpční odsiřovací<br />
technologie je navíc plně bezodpadová,<br />
odloučená elementární<br />
síra se i s absorpční náplní na<br />
bázi dřevěných pilin využívá jako<br />
součást hnojiva pro zemědělské<br />
pozemky.<br />
V systému využití tepla v Kněžicích<br />
nebyl původně instalován<br />
akumulátor tepla, na který projekt<br />
nepamatoval a z formálních<br />
a finančních důvodů nebylo možné<br />
ho dodatečně doplnit při<br />
realizaci. Nyní je nainstalován<br />
ke kotelně teplovodní tlakový<br />
akumulátor tepla s objemem<br />
50 m 3 . Tím se v přechodném<br />
a letním období odstranily stavy,<br />
kdy během noci a během poloviny<br />
dne muselo být nevyužité<br />
teplo z kogenerační jednotky<br />
odváděno přídavným chlazením<br />
do vzduchu a ráno a večer se<br />
musely roztápět kotle na biomasu,<br />
protože teplo z kogenerační<br />
jednotky nestačilo pro špičkový<br />
odběr tepla v obci.<br />
Projekt původně rovněž nepředpokládal<br />
tak vysoký podíl biologicky<br />
rozložitelných odpadů<br />
živočišného původu ve vstupních<br />
surovinách bioplynové stanice.<br />
V současném provozu však velký<br />
podíl těchto surovin způsobuje<br />
jednak velký obsah sulfanu v surovém<br />
bioplynu a také nedostatečné<br />
rozložení těchto surovin<br />
v jediném fermentoru bioplynové<br />
stanice. Výsledkem je pokračující<br />
rozklad substrátu a uvolňování<br />
bioplynu s vysokým obsahem<br />
sulfanu ještě v první uskladňovací<br />
nádrži. Při určitém směru<br />
větru se silný zápach sulfanu šířil<br />
i do obce. Obec Kněžice zajistila<br />
dodatečné hermetické zastřešení<br />
první uskladňovací nádrže<br />
a zavedení zachyceného uvolňovaného<br />
bioplynu z nádrže také<br />
ke kogenerační jednotce. Byl tím<br />
vyřešen problém zápachu v okolí<br />
bioplynové stanice a současně<br />
58<br />
stavebnictví 06–07/09
se zvýšilo množství vyrobené<br />
elektrické energie.<br />
Druhý stupeň odsíření bioplynu,<br />
instalaci akumulátoru tepla<br />
a zastřešení první uskladňovací<br />
nádrže připravila, financovala<br />
a řídila sama obec pouze s využitím<br />
spolupráce v některých technických<br />
a ekonomických otázkách<br />
s generálním dodavatelem stavby<br />
a se subdodavateli nových zařízení<br />
a úprav. Všechny tyto úpravy byly<br />
provedeny ve prospěch lepší<br />
ekonomické efektivnosti provozu.<br />
Ve všech těchto případech obec<br />
Kněžice dokázala vybrat takové<br />
technické řešení a takový dodavatelský<br />
model, že dodatečně<br />
vynaložené náklady mají velmi<br />
krátkou dobu návratnosti. Dobře<br />
se přitom osvědčilo přímé jednání<br />
mezi obcí jakožto investorem<br />
a konečným dodavatelem zařízení.<br />
Práce se tím zrychlily, zlevnily,<br />
někdy bylo nalezeno výhodnější<br />
nové řešení nebo výhodnější<br />
způsob realizace. Při spolupráci na<br />
konkrétních praktických aplikacích<br />
se také rychle zvyšuje a dobře se<br />
využívá odborná úroveň všech<br />
zúčastněných. V tomto směru<br />
mají dnes pracovníci Energetiky<br />
Kněžice a další spolupracující<br />
odborníci z řad kněžických občanů<br />
nejvyšší komplexní kvalifikaci<br />
v provozu jejich zařízení, jsou stálými<br />
iniciátory hledání a realizace<br />
výhodnějších způsobů provozu<br />
a nejlepšími oponenty při návrzích<br />
dalšího rozvoje jejich projektu.<br />
inzerce<br />
do distribuční sítě a plynojemu<br />
s objemem až cca 5000 m 3 . To<br />
by si vyžádalo sice přibližně dvojnásobnou<br />
dodatečnou investici na<br />
pořízení než při zvýšení elektrického<br />
výkonu jen na dvojnásobek<br />
dnešního výkonu (cca 600 kW),<br />
ale ekonomická efektivnost takového<br />
řešení by byla podstatně<br />
větší. Kogenerační jednotka by<br />
pak mohla produkovat pološpičkovací<br />
elektřinu pro zájemce<br />
o tuto dražší, obvykle denní elektřinu<br />
a vyprodukovala by této<br />
elektřiny z dvojnásobku zemního<br />
plynu ještě více než dvojnásobné<br />
množství.<br />
V roce 2007 získala obec Kněžice<br />
Evropskou cenu za energetickou<br />
efektivnost – European Energy<br />
Award. Mimo projektu ESO Kněžice<br />
byla přitom oceněna například<br />
i zvýšená efektivita veřejného<br />
osvětlení a vlastní výroba topných<br />
pelet z biomasy v obci. Toto<br />
ocenění Kněžice získaly teprve<br />
jako třetí projekt ze zemí střední<br />
a východní Evropy. V květnu 2009<br />
se stala obec Kněžice za projekt<br />
ESO Kněžice vítězem 18. ročníku<br />
českého kola soutěže Cena zdraví<br />
a bezpečného životního prostředí<br />
v kategorii Environment. ■<br />
Další možný vývoj<br />
projektu Kněžice<br />
Dosavadní dobré zkušenosti<br />
obce Kněžice s provozem<br />
a s ekonomickým přínosem bioplynové<br />
stanice pro obec a současná<br />
nabídka dalších vhodných<br />
biologicky rozložitelných odpadů<br />
i dalších surovin pro výrobu bioplynu<br />
patrně vyústí až do dvojnásobného<br />
zvýšení výroby bioplynu<br />
v Kněžicích. Současně s tím se<br />
v Kněžicích nabízí možnost instalace<br />
kogenerační jednotky až<br />
čtyřikrát většího elektrického výkonu,<br />
než je instalován nyní (tedy<br />
cca 1200 kW nebo i větší), dále<br />
instalace většího transformátoru<br />
pro vyvedení vyrobené elektřiny<br />
Casopis_Stavebnictvi_SME_125x185.indd 2<br />
stavebnictví 06–07/09 59<br />
5/6/09 11:16:44 AM
infoservis<br />
Veletrhy a výstavy<br />
18.–20. 6. 2009<br />
FOR ARCH KARLOVY VARY<br />
2009<br />
18. ročník výstavy<br />
stavebnictví,<br />
stavebních materiálů,<br />
bydlení a vybavení staveb<br />
Karlovy Vary, Nová sportovní<br />
hala Karlovy Vary-Tuhnice<br />
E-mail: rsskv@rsskv.cz<br />
www.vystavy.karlovarska.net<br />
19.–21. 6. 2009<br />
POSTAV DŮM,<br />
ZAŘIĎ BYT PŘEROV<br />
XII. ročník prodejní<br />
a prezentační<br />
Výstavy stavebnictví<br />
a bytového zařízení<br />
Přerov, Výstaviště<br />
Přerov-Kopaniny,<br />
Hala G<br />
E-mail: fuglickova@omnis.cz<br />
27.–29. 6. 2009<br />
INTERSOLAR 2009<br />
Mezinárodní odborný<br />
veletrh pro solární<br />
techniku<br />
Německo, Mnichov,<br />
Neue Messe<br />
E-mail: info@expocs.cz<br />
1.–4. 9. 2009<br />
BUDPRAGRES 2009<br />
Mezinárodní veletrh<br />
stavebnictví, stavebních<br />
materiálů, vnitřní dekorace<br />
a komunálních služeb<br />
Bělorusko, Minsk,<br />
Exhibition Centre<br />
Masherov Ave. 14<br />
www.minskexpo.com<br />
3.–6. 9. 2009<br />
DOMOV A TEPLO 2009<br />
15. výstava bytového vybavení,<br />
nábytku a tepla<br />
Lysá nad Labem, Výstaviště<br />
E-mail: vll@vll.cz<br />
Odborné semináře<br />
a konference<br />
9.–11. 6. 2009<br />
Ekologie a nové stavební hmoty<br />
a výrobky<br />
13. konference VÚSH<br />
Telč, nám. Jana Kypty 74<br />
E-mail: klimesova@vustah.cz<br />
9. 6. 2009<br />
Real Estate Forum<br />
Mezinárodní konference<br />
Brno, Grandhotel, Benešova 18<br />
E-mail:<br />
office@impactcolsulting.org<br />
10.–12. 6. 2009<br />
AutoCAD středně pokročilý<br />
Školení<br />
Praha 3, AbecedaPC,<br />
Domažlická 1053/15<br />
E-mail:<br />
Vojtech.Krupka@AbecedaPC.cz<br />
12. 6. 2009<br />
Architect Award 2009<br />
Architektonická soutěž<br />
pro mladé a začínající<br />
architekty<br />
(termín pro odevzdání projektů)<br />
Praha 9, ABF a.s.,<br />
Mimoňská 645<br />
E-mail: houdkova@abf.cz<br />
www.architectaward.cz/2009<br />
15.–18. 6. 2009<br />
AutoCAD 3D modelování<br />
Školení<br />
Praha 3, AbecedaPC,<br />
Domažlická 1053/15<br />
E-mail:<br />
Vojtech.Krupka@AbecedaPC.cz<br />
16.–17. 6. 2009<br />
ČEPKON<br />
Výroční kongres<br />
energetického<br />
průmyslu<br />
Praha 6, Hotel Diplomat,<br />
Evropská 15,<br />
E-mail:<br />
anna.nepimachova@konference.cz<br />
16. 6. 2009<br />
Zákon o veřejných zakázkách<br />
Odborný seminář<br />
Součást celoživotního<br />
vzdělávání<br />
členů ČKAIT<br />
Praha 9, Lisabonská 4<br />
E-mail:<br />
studio@studioaxis.cz<br />
www.studioaxis.cz<br />
16. 6. 2009<br />
Protipožární <strong>konstrukce</strong><br />
FERMACELL a jejich montáž<br />
dle zákona 246/2001 Sb.<br />
Certifikační školení<br />
FERMACELL<br />
Praha 4, Střední škola<br />
technická,<br />
Zelený pruh 1294/50<br />
E-mail:<br />
klaus.krevalek@xella.com<br />
www.fermacell.cz<br />
18. 6. 2009<br />
Grand Prix Obce architektů<br />
2009<br />
Vyhlášení výsledků<br />
16. ročníku soutěže<br />
Praha 7, Veletržní palác,<br />
Dukelských hrdinů 45<br />
E-mail: obecarch@architekt.cz<br />
www.forarch.cz/2009/cz/grandprix-architektu-forarch.asp<br />
18.–19. 6. 2009<br />
Soutěž učňů stavebních<br />
oborů (SUSO)<br />
Regionální kolo<br />
13. ročníku SUSO<br />
pořádané při 18. ročníku výstavy<br />
stavebnictví For Arch<br />
Karlovy Vary<br />
Karlovy Vary, Nová sportovní<br />
hala Karlovy Vary-Tuhnice<br />
E-mail:<br />
suso@abf.cz<br />
www.suso.cz<br />
inzerce<br />
18. 6. 2009<br />
Prezentační dny<br />
euroCALC 3 v regionech<br />
Seminář<br />
Letohrad, SPŠ stavební,<br />
Komenského 472<br />
E-mail: marketing@callida.cz<br />
22.–25. 6. 2009<br />
AutoCAD a AutoCADLT:<br />
základy<br />
Certifikované školení<br />
Brno, NICOM, Smetanova 3<br />
E-mail: valkova@nicom.cz<br />
20.–30. 7. 2009<br />
eMonument<br />
2. ročník mezinárodního<br />
workshopu<br />
Opava, Slezská univerzita<br />
E-mail: ruberova@opf.slu.cz<br />
www.emonument.eu<br />
17.–18. 9. 2009<br />
Podlahy<br />
Konference<br />
Praha 4, Kulturní centrum,<br />
Novodvorská<br />
E-mail:<br />
konference@konferencepodlahy.cz<br />
Pojízdná provozní nádrž 3 až 15 tisíc litrů pro<br />
motorovou naftu. Výrobek má certifikát TÜV<br />
platný pro všechny země EU.<br />
adresa firmy: Kružberk 38, 747 86 Kružberk<br />
tel./fax: 556 300 830<br />
email: kovacikova@cernin.cz, mobil: 728 885 977<br />
jcernin@volny.cz, mobil: 604 307 329<br />
60<br />
stavebnictví 06–07/09
konference Klimatizace a větrání<br />
2010, výzva k přihlášení příspěvků<br />
Společnost pro techniku prostředí,<br />
odborná sekce 01 Klimatizace<br />
a větrání si Vás dovoluje<br />
srdečně pozvat na 19. konferenci<br />
Klimatizace a větrání 2010<br />
s podtitulem Nejen kvalitně<br />
projektovat a vyrábět, ale také<br />
správně instalovat a provozovat.<br />
Tato akce bude jedinečnou příležitostí<br />
k setkání početné obce<br />
odborníků oboru klimatizace<br />
a větrání z řad podnikatelů,<br />
projektantů, pracovníků škol,<br />
vědeckých pracovišť a institucí<br />
státní správy. Konference se<br />
koná 3. až 4. února 2010 Praha<br />
v Národním domě na Vinohradech.<br />
Konference bude tentokrát<br />
obohacena o workshop během<br />
kterého se uskuteční diskuze<br />
nad zajímavými projekty, realizacemi<br />
a provozními zkušenostmi<br />
se systémy klimatizace a<br />
větrání. Přínosné budou zajisté<br />
i firemní prezentace významných<br />
subjektů působících<br />
v oblasti klimatizace a větrání.<br />
Kromě odborného programu<br />
bude dán prostor i k neformálním<br />
setkáním během přestávek<br />
a společenského večera.<br />
Nosnými tématy konference<br />
budou:<br />
■ Uvádění do provozu a provozování<br />
klimatizačních zařízení<br />
(facility management), a to<br />
jak ve vztahu k integrálnímu<br />
projektování, tak v souvislosti<br />
s novou legislativou a kontrolami<br />
klimatizace;<br />
■ Energeticky úsporná vzduchotechnická<br />
zařízení a jejich<br />
vývoj, výroba, projektování<br />
a provozování.<br />
Dále bude prostor věnován problematice:<br />
– vnitřního klimatu, tepelné pohody<br />
a hluku;<br />
– zdrojů tepla a chladu pro klimatizační<br />
a větrací zařízení,<br />
– systémů měření, monitorování<br />
a regulace klimatizačních<br />
a větracích zařízení,<br />
– zajímavých aplikací a řešení<br />
speciálních systémů větrání<br />
a klimatizace a dalším souvisejícím<br />
tématům.<br />
Výzva k přihlášení příspěvků<br />
Nabídku příspěvku do sborníku<br />
konference formou abstraktu<br />
v českém (nebo slovenském)<br />
jazyce (maximum 300 slov) je<br />
možno zaslat v elektronické<br />
podobě. Uzávěrka pro zaslání<br />
abstraktů je 24. července 2009.<br />
Registrace abstraktů probíhá na<br />
www.kv2010.cz. Autoři budou<br />
o přijetí přijatých příspěvků vyrozuměni<br />
spolu s dalšími pokyny. ■<br />
Městské inženýrství<br />
Karlovy Vary 2009<br />
14. mezinárodní konference.<br />
Doprovodná akce výstavy FOR<br />
ARCH Karlovy Vary 2009.<br />
Téma: Sportovní stavby<br />
a město,<br />
Termín: 12. června 2009.<br />
Místo: Karlovy Vary hotel<br />
THERMAL.<br />
Pořádá:<br />
česká komora autorizovaných<br />
inženýrů a techniků činných ve<br />
výstavbě, Český svaz stavebních<br />
inženýrů, Fakulta stavební<br />
VŠB–TU Ostrava ve spolupráci<br />
s organizacemi Slovenská komora<br />
stavebných inženierov,<br />
Česká společnost městského<br />
inženýrství ČSSI, Sdružení historických<br />
sídel Čech, Moravy<br />
a Slezka, Regionální stavební<br />
sdružení Karlovy Vary, Svaz<br />
podnikatelů ve stavebnictví<br />
v ČR.<br />
Další iformace naleznete na<br />
www.karlovarska.net.<br />
inzerce<br />
Veletrh Střechy Praha – již po dvanácté<br />
Letos po dvanácté si Vás dovolujeme pozvat<br />
na veletrh Střechy Praha. Na jediný takto<br />
úzce specializovaný veletrh v České republice.<br />
Během uplynulých ročníků si získal velmi<br />
dobrou pověst mezi návštěvníky i mezi<br />
vystavovateli, a to nejen z České republiky,<br />
ale i z dalších evropských zemí. Své pověsti<br />
vděčí nejen za to, že každoročně přináší<br />
přehled o všem podstatném, co se ve střechařském<br />
řemesle událo, ale i díky jedinečnému<br />
spojení s výstavou Úspory energií<br />
a obnovitelné zdroje, která jej v roce 2010<br />
bude doprovázet již po šesté. A jako výsta-<br />
va zaměřená na v současné době velmi diskutované<br />
téma se každoročně těší velkému,<br />
neustále se zvyšujícímu, zájmu návštěvníků.<br />
Úspory energií a obnovitelné zdroje jsou<br />
nejen přehlídkou nejnovějších výrobků a služeb<br />
z této oblasti, ale také místem setkávání<br />
předních odborníků se širokou veřejností.<br />
Vzhledem k úspěšnosti loňského ročníku<br />
a také k aktuálnosti tématu očekáváme, že<br />
zastoupení vystavovatelů bude na 6. ročníku<br />
výstavy ještě významnější, než tomu bylo<br />
v loňském roce.<br />
Velkou devízou výstavy je také kvalitní a odborně<br />
zaměřený doprovodný program, který<br />
se bude specializovat na aktuální otázky<br />
a témata v této oblasti. Jeho součástí budou<br />
diskusní fóra a odborné semináře, které<br />
vedou specializovaní odborníci doporučení<br />
Centrem pro obnovitelné zdroje a úspory<br />
energie – EkoWATT, ČKAIT a jinými.<br />
Díky svému zaměření se veletrh Střechy Praha<br />
a výstava Úspory energií a obnovitelné<br />
zdroje za léta své existence staly místem příjemného<br />
setkávání všech nejdůležitějších,<br />
nejznámějších, ale i méně známých firem<br />
z oboru s odbornou i laickou veřejností. Výjimečná<br />
atmosféra, doplněná kouzlem místa<br />
tak jedinečného, jako je Průmyslový palác<br />
na pražském Výstavišti v Holešovicích,<br />
z nich navíc činí velmi příjemný zážitek.<br />
Využijte proto možnosti prezentace Vaší firmy<br />
na této tradiční akci, a to jak k získání<br />
nových zákazníků, tak i k navázání kontaktu<br />
s novými obchodními partnery.<br />
Příští ročník se bude konat 28.–30. 1. 2010<br />
opět na Výstavišti v Praze Holešovicích.<br />
Těšíme se na viděnou!<br />
Více informací včetně kontaktu a aktuální<br />
přihlášky najdete na www.strechy-praha.cz<br />
stavebnictví 06–07/09 61
svět stavbařů<br />
text: ČKAIT, ČSSI a SPS v ČR<br />
Panelová sídliště ve Vídni a Bratislavě<br />
– VIZE, REALITA, INOVACE<br />
Výstava s tímto názvem je k vidění do konce<br />
prázdnin ve Vzorkovně stavebních materiálů<br />
Stavebního centra EDEN 3000 na brněnském<br />
Výstavišti, od září pak v prostorách Nadace<br />
ABF na Václavském náměstí v Praze. Akce<br />
netradičním způsobem monitoruje souvislosti<br />
výstavby panelových sídlišť v evropských<br />
městech a bydlení v nich, a to nejen z pohledu<br />
stavbařského, ale především ze zorných úhlů<br />
urbanistických a sociologických.<br />
Výstava dává možnost nahlédnout<br />
do výsledků výzkumného<br />
projektu Institutu pro výzkum<br />
města a regionu Rakouské akademie<br />
věd. Projekt probíhal v rámci<br />
spolupráce INTERREG III A<br />
Obnova panelové výstavby ve<br />
Vídni a Bratislavě pod vedením<br />
Dr. Věry Kappeller. Klade si<br />
za cíl popsat fenomén panelové<br />
výstavby nejen ve Vídni<br />
a Bratislavě, ale i v řadě jiných<br />
evropských měst „postižených“<br />
stejnou problematikou. Dr. Věra<br />
Kappeller ve svém průvodním<br />
slovu k výstavě uvádí, že panelová<br />
sídliště jsou „důležitou<br />
a zároveň problematickou částí<br />
celoevropského stavebního<br />
kulturního dědictví“.<br />
Panelová výstavba si ve své<br />
době vynutila nebývalý rozvoj<br />
nejen nových technologií, ale<br />
i výrobních postupů a doprovodných<br />
činností, typizace,<br />
standardizace, plánování. Dala<br />
vzniknout jak velkým a mocným<br />
firmám, tak zcela nové kultuře<br />
bydlení se všemi doprovodnými<br />
prvky. Po letech přinesla rozsáhlá<br />
panelová sídliště i do té<br />
doby netušené starosti s jejich<br />
obnovou a údržbou, revitalizací<br />
a hledáním nových funkcí, stejně<br />
jako zcela specifické problémy<br />
demografické i sociální. O tom<br />
i o jiném hovoří pět samostatných<br />
tematických celků výstavy:<br />
■ A – Od vize k realizaci;<br />
■ B – Typologie sídlišť, formy<br />
bytů a domů;<br />
■ C – Bytová kultura v dobách<br />
panelové výstavby;<br />
■ D – Panelová sídliště dnes<br />
mezi realitou všedního dne<br />
a inovací;<br />
■ E – Studentská soutěž Panelová<br />
sídliště – moderní obydlí<br />
budoucnosti.<br />
Výstava je dále doplněna o práce<br />
z pražské studentské soutěže<br />
Panelový dům a ukázky realizací<br />
tuzemských firem.<br />
Brněnská vernisáž se stala<br />
součástí tradiční Ouvertury<br />
Stavebních veletrhů Brno 2009<br />
v pondělí 20. dubna, letos věnované<br />
tématu 110 let vzdělávání<br />
stavebních odborníků v Brně<br />
a na XII. mezinárodní konferenci<br />
Stavební fakulty VUT. Výstavu<br />
tak hned na úvod zhlédlo na<br />
dvě stě odborníků. Brněnskému<br />
představení předcházely<br />
dvě instalace v Ostravě, a to<br />
v prostorách Magistrátu města<br />
Ostravy a u auly Vysoké školy<br />
báňské. Součástí výstavy je<br />
katalog na CD s velkým množstvím<br />
doplňujících informací<br />
a příspěvků. Z předmluvy ke<br />
katalogu od doc. Berana ze Stavební<br />
fakulty ČVUT si dovoluji<br />
vypůjčit stručné, leč výstižné<br />
hodnocení: „Minulost nelze soudit,<br />
lze ji jen pochopit“. Z tohoto<br />
pohledu je výstava jedinečná.<br />
Autor: Ing. Rudolf Böhm<br />
Stavební centrum EDEN 3000<br />
Bauerova 10, Brno-Výstaviště<br />
Výstava je přístupná denně od<br />
10.00 do 18.00 hod. ■<br />
▼ Výstava Panelová sídliště ve Vídni a Bratislavě – VIZE, REALITA, INOVACE ve Vzorkovně stavebních materiálů Stavebního centra EDEN 3000<br />
62<br />
stavebnictví 06–07/09
Trendy v projektování koupelen<br />
Tři výhody produktů Geberit<br />
Uniflex vpusť umožňuje realizaci sprch v rovině podlahy<br />
Díky možnosti připevnění na podlahu a díky vysoké flexibilitě<br />
a chybové toleranci poskytuje vpusť Uniflex maximální komfort<br />
a jistotu montáže.<br />
Těsnicí příruba a těsnicí manžeta umožňují rychlé a bezpečné<br />
utěsnění podlahy ke stavební konstrukci a bezproblémová<br />
napojení, která nejsou ovlivněna vnitřním pnutím navazujících<br />
těsnicích úrovní.<br />
Nová tvarově a hydraulicky optimálně řešená zápachová uzávěrka<br />
umožňuje i při nejnižší stavební výšce zajistit průtočnou<br />
kapacitu 0,4 l/s, který odpovídá normě EN 1253, a současně<br />
dosahovat samočisticího efektu.<br />
K vpusti Uniflex pro sprchy v rovině podlahy je dodáváno šest<br />
designových souprav roštů, které byly řešeny cíleně podle různých<br />
směrů designů koupelen, a které tak umožňují optimální<br />
řešení pro každý typ koupelny.<br />
Vanová odpadní souprava Uniflex PushControl firmy Geberit byla za svůj vynikající<br />
design vyznamenána cenou iF product design award.<br />
Díky svému inovovanému ovládání tlačítkem a své bezpečné montáži zvyšuje<br />
vanová odpadní souprava Uniflex PushControl firmy Geberit laťku v designu<br />
a pohodlí koupelen.<br />
Jedinečnost vanové odpadní soupravy Uniflex PushControl spočívá v jeho<br />
ploché konstrukci a v promyšlených detailech.<br />
Vanová odpadní souprava Uniflex PushControl pro pohodlnější<br />
koupání<br />
Místo otáčení stisknout. A již žádné diskuse, kdo bude muset<br />
sedět nad odtokem vany a bude ho do zad tlačit kolečko pro<br />
ovládání výpusti. Místo toho harmonie, relaxace a nerušený požitek<br />
z koupele pro každého zákazníka. Uniflex PushControl je<br />
představitelem nové generace vanových odpadních souprav.<br />
Neotáčet, jen stisknout. Jedinečný komfort obsluhy a design<br />
nové vanové odpadní soupravy umožňují pohodlné opření.<br />
Jednoduchá elegance navíc činí z vanové odpadní soupravy<br />
i optimální vizuální doplněk vany. Konečně se můžeme pohodlně<br />
opřít na obou koncích vany. Ultraplochý, chytrý design<br />
odpadní soupravy Uniflex PushControl vnáší do koupele nejen<br />
prvek harmonie, nýbrž i uměřenou eleganci.<br />
Osvěžující nápady. Vpust Uniflex pro sprchy v rovině podlahy lze kombinovat<br />
se šesti atraktivními typy roštů: Kreis, Klassik, Trend, Pur, Rund, Quadrat<br />
(kruh, klasika, trend, puristické řešení, zakulacený, čtverec).<br />
Vpust Uniflex pro sprchy v rovině podlahy: flexibilní odpadní souprava splňující<br />
normy v řadě atraktivních řešení, k nimž patří i varianta bezpečná proti odcizení<br />
určená pro veřejné prostory.<br />
Sprchový žlábek Uniflex: Plynulý přechod z mokra do sucha<br />
Trendem současných koupelen jsou bezbariérové, luxusní<br />
sprchové kouty v úrovni podlahy. Dlažba koupelny není opticky<br />
rušena nevzhlednou vaničkou, pokračuje plynule dál za prosklené<br />
dveře sprchy a vnáší do koupelny nový pocit prostoru,<br />
harmonie a elegance. Ústředním funkčním prvkem takového<br />
sprchového koutu je odtokový žlábek. Exkluzivní a perfektně<br />
funkční žlábky Geberit Uniflex jsou klíčem k dokonalému řešení<br />
provedení sprchového odtoku.<br />
Inovativní technologie upevnění s promyšlenými detaily pro účinnou protihlukovou<br />
izolaci.<br />
stavebnictví 06–07/09 63<br />
Vzhledem k malé instalační výšce je možno Geberit Uniflex zabudovat do<br />
většiny konstrukcí podlah.
inzerce<br />
Zateplování má zelenou<br />
Zateplování u nás dosáhlo takového tempa,<br />
že se Česká republika se 16 miliony m 2 kontaktních<br />
zateplovacích systémů ETICS za<br />
rok 2007 stala přeborníkem Evropy: toto<br />
číslo znamená 1,6 m 2 v přepočtu na hlavu<br />
a rok, což je více než v Rakousku (necelý<br />
1 m 2 ) nebo v Německu (asi 0,5 m 2 ).<br />
Nebývalý boom má však bohužel i své<br />
stinné stránky: rostoucí poptávka začala<br />
narážet na hranice kapacit prováděcích<br />
firem. Průměrná stavební firma nemá nikdy<br />
zajištěný přísun zakázek na celou stavební<br />
sezonu a navíc musí počítat každý rok s nepředvídatelně<br />
dlouhým výpadkem v zimním<br />
období. Když to spojíme s mimořádně rigidním<br />
zákoníkem práce, který stále ještě nese<br />
pečeť minulého režimu, nikoho nepřekvapí,<br />
že u stavebních firem je nejběžnější jakási<br />
obdoba někdejšího švarc-systému. Za takových<br />
okolností musí docházet k narušení<br />
rovnováhy mezi cenou a výkonem, a to<br />
především v oblasti kvality. K tomu přispívá<br />
často in nezkušenost a omezený rozpočet<br />
investora. Kvalitní projekt, zkušený stavební<br />
dozor, to přece stojí peníze.<br />
Absence projektu, nedostatky při provádění,<br />
nedůsledná kontrola, to vše vede zákonitě<br />
ke vzniku vad a poruch ETICS, které<br />
se projeví mnohdy již po několika týdnech,<br />
často po první zimě. Jak tomu předejít Investor<br />
potřebuje především kvalitní projekt<br />
se zadávacími parametry, který poslouží<br />
jako podklad pro výběr zhotovitele. Potřebuje<br />
jasnou smlouvu o dílo, kvalitní technický<br />
dozor. Investor může také využít u renomovaných<br />
výrobců ETICS, jako je například<br />
Baumit, technologický dohled, který výrobce<br />
provádí zdarma. Dalším nástrojem kvality<br />
jsou školení prováděcích firem doložená<br />
certifikátem příslušného výrobce systému:<br />
certifikát je vlastně písemným stvrzením dohody,<br />
že zhotovitel bude vždy postupovat<br />
podle Technologického předpisu výrobce<br />
▼ Vývoj trhu ETICS v ČR v letech 2001–2008, údaje v tisících m 2<br />
a výrobce jej bude v otázce<br />
kvality vždy podporovat.<br />
Rok 2009 je rokem finanční<br />
krize, která se zatím<br />
v kázni zhotovitelů a jejich<br />
zájmu o dobrý výsledek<br />
díla příliš neprojevuje. Jako<br />
by žádná krize nebyla, jen<br />
se mluví a nekoná. Konají<br />
však politici, kteří pochopili,<br />
že nabídka štědrých dotací<br />
pro klíčové skupiny voličů<br />
by mohla být účinným předvolebním<br />
tahem. Po dlouhé době máme<br />
pro oblast bydlení hned několik programů<br />
podpory současně: nejstarší je známý<br />
a osvědčený program Panel (nařízení<br />
vlády č. 299/2001) , který byl v uplynulých<br />
dnech novelizován a rozšířen z panelových<br />
i na nepanelové bytové domy. Druhým, poměrně<br />
nedávným zdrojem podpory směřujícím<br />
do oblasti bydlení, je Integrovaný<br />
operační program, jehož oblast intervence<br />
5.2 se týká i regenerace bytových domů<br />
v městech, která mají schválená Integrovaný<br />
plán rozvoje města.<br />
Nejnovější podporou je program Ministerstva<br />
životního prostředí ČR s názvem<br />
Zelená úsporám, který vešel v platnost<br />
1. dubna letošního roku a který je určen pro<br />
podporu zateplování nepanelových bytových<br />
a rodinných domů.<br />
Jaká jsou kvalitativní kritéria zmíněných<br />
dotačních programů Každý z nich má<br />
své specifické požadavky: program Panel<br />
vyžaduje projekt, kontrolovaný Poradenským<br />
a informačním střediskem, požaduje,<br />
aby zhotovitel měl certifikát ISO, podporuje<br />
komplexnost opravy, avšak v kritériích<br />
zaměřených výslovně na kvalitu provedeného<br />
díla jsou zde ještě značné rezervy.<br />
Program IOP Ministerstva pro místní rozvoj<br />
ČR nechává podmínky pro přiznání podpory<br />
v kompetenci příslušných měst, která<br />
je budou vyhlašovat v rámci jednotlivých<br />
výzev. Zbývá program Zelená úsporám;<br />
ten se jednoznačně soustředí na dosažení<br />
maximálních úspor energie. Kritériem pro<br />
výrobce je registrace schválených výrobků,<br />
které mají příslušný platný certifikát. Trochu<br />
kuriózní je, že dotační program zaměřený<br />
na zateplování nemá pro zateplovací systémy<br />
ETICS, které jsou ze zákona samostatným<br />
výrobkem s povinností průkazu shody<br />
samostatnou kategorii a jednotlivé systémy<br />
zaregistrované výrobci jsou pouze abecedně<br />
seřazeny v málo přehledné přehršli nejrůznějších<br />
izolačních materiálů ve skupině<br />
„tepelné izolace“, a to zároveň s tepelně<br />
izolačními deskami, které jsou ale povinně<br />
součástí vždy některého z certifikovaných<br />
zateplovacích systémů.<br />
Kdo se tedy doopravdy stará o kvalitu, komu<br />
na ní záleží Jsou to zodpovědní výrobci<br />
ETICS , kteří se snaží kultivovat trh a jejichž<br />
záměry jsou dlouhodobé, jako například<br />
firma Baumit, tradiční výrobce s více jak stoletou<br />
historií rodinného koncernu. Takovému<br />
výrobci záleží na každé stavbě, protože je<br />
mnohdy více vnímána jako jeho reference<br />
než jako reference prováděcí firmy. Výrobce<br />
systému ETICS je navíc povinen určit pravidla<br />
pro jejich provádění na stavbě; tato pravidla<br />
– Technologický předpis pro provádění<br />
ETICS – jsou ze zákona závazná pro prováděcí<br />
firmy, na rozdíl od normy ČSN, která má<br />
pouze doporučující charakter. Výrobce tedy<br />
stanoví pravidla a výrobce také, alespoň ti<br />
nejzodpovědnější, se hlásí i k realizaci tím,<br />
že nabízí zhotovitelské firmě technologický<br />
dohled a konzultace klíčových stavebních<br />
detailů týkajících se ETICS.<br />
Tomáš Fendrych,<br />
marketingový ředitel Baumit, spol. s r.o.<br />
64<br />
stavebnictví 06–07/09
Projekt Posilování sociálního dialogu<br />
Základní informace o projektu<br />
Na loňský cyklus seminářů<br />
navazuje prohlubující projekt<br />
Posilování sociálního dialogu<br />
a kapacit sociálních partnerů<br />
z Operačního programu Lidské<br />
zdroje a zaměstnanost, který<br />
má za cíl podpořit vyšší informovanost,<br />
využití moderních<br />
systémů, které budou sloužit<br />
sociálním partnerům ke zvyšování<br />
adaptability zaměstnanců<br />
a rozvíjení konkurenceschopnosti<br />
podnikatelských subjektů.<br />
Prioritní osou je důraz na zabezpečení<br />
efektivního a komplexního<br />
poradenství, rozšíření<br />
znalostí a profesních kompetencí.<br />
Projekt je realizován ve<br />
spolupráci SPaD ČR, KZPS ČR,<br />
ČMKOS a ASO.<br />
Tento projekt je zaměřen<br />
na:<br />
■ zlepšení a prohloubení informovanosti<br />
o cílech a aktivitách<br />
svazů a o způsobu<br />
realizace projektu;<br />
■ zlepšení strategie komunikace<br />
jejím založením na průzkumu<br />
postojů a vyhodnocení<br />
současné situace;<br />
■ propojení zdrojů pro zvyšování<br />
odborné kvalifikace<br />
zaměstnanců i managementu<br />
a vytvoření nové kvality<br />
vztahů mezi sociálními<br />
partnery;<br />
■ práci s webovými stránkami,<br />
jejich vytvoření, modernizaci<br />
a sjednocení s možnostmi<br />
hledání a diskuze.<br />
Výstupem projektu bude:<br />
■ Vznik nových webových<br />
stránek sociálních partnerů<br />
www.socialnidialog.cz<br />
s možností přechodů pomocí<br />
prokliků, modernizace a sjednocení<br />
forem komunikace<br />
pro sociální partnery a jejich<br />
členské svazy.<br />
■ zpracování a vydání informačních<br />
brožur – například:<br />
– Rozvoj lidských zdrojů sociálních<br />
partnerů a motivace<br />
pro další vzdělávání<br />
– Bezpečnost práce – nedílná<br />
součást života<br />
– Sociální dialog v české<br />
republice<br />
– Pracovní právo<br />
Realizace seminářů, školení<br />
a kulatých stolů s tématy:<br />
■ Nemocenské dávky v roce<br />
2009;<br />
■ Exekuce na mzdy zaměstnanců;<br />
■ Dotační možnosti pro podnikatele;<br />
■ Ovlivňování systému odborného<br />
vzdělávání v ČR/regionech<br />
ze strany zaměstnavatelů;<br />
■ Outplacement;<br />
■ Outsourcing.<br />
Počet kulatých stolů:<br />
cca 28 (7x4), tj. každý regionální<br />
manažer zajistí čtyři akce ve<br />
svém regionu podle určeného<br />
harmonogramu.<br />
Harmonogram konání:<br />
■ únor 2009;<br />
■ květen/červen 2009;<br />
■ září/říjen 2009;<br />
■ listopad 2009.<br />
Přidanou hodnotou pro členské<br />
svazy sociálních partnerů<br />
bude:<br />
■ zvýšení kvality externí komunikace;<br />
■ soustředění pozornosti na<br />
priority;<br />
■ zlepšení znalostí a zrychlení<br />
orientace zaměstnanců sekretariátů;<br />
■ celková modernizace komunikací.<br />
Další informace na:<br />
www.socialnidialog.cz a na<br />
webech jednotlivých sociálních<br />
partnerů.<br />
Za Svaz podnikatelů ve stavebnictví<br />
v ČR, který je do<br />
projektu zapojen, je členem<br />
realizačního týmu Tomáš Majtner,<br />
ředitel Institutu vzdělávání<br />
SPS v ČR,<br />
tel.: 227 090 612,<br />
e-mail: majtner@institutsps.cz.<br />
inzerce<br />
stavebnictví 06–07/09 65
Ze všech oborů jsou v soutěži<br />
Firma roku nejúspěšnější stavaři<br />
Jsou pro celé hospodářství důležití<br />
hned z několika hledisek: výrazně<br />
přispívají do státního rozpočtu, jsou<br />
jedním z největších zaměstnavatelů,<br />
indikátorem hospodářské konjunktury<br />
i krize zároveň. To jsou důvody, proč<br />
se Svaz podnikatelů ve stavebnictví<br />
v ČR rozhodl podpořit čtvrtý ročník<br />
všeoborových podnikatelských soutěží<br />
o ceny Hospodářských novin, Vodafone<br />
Firma roku 2009 a Zlaté stránky<br />
soutěž Živnostník roku 2009.<br />
inzerce<br />
Šance stavebních firem jsou vysoké<br />
– předloni se stal stavitel Libor<br />
Václavík z Ostravy celorepublikovým<br />
vítězem v soutěži Živnostník<br />
roku a vloni nymburská Building<br />
SP spol. s r.o. získala v celorepublikovém<br />
finále druhé místo.<br />
„Účasti v soutěži nelitujeme.<br />
Samotné krajské kolo naší firmě<br />
pomohlo. Našim zaměstnancům<br />
se dostalo veřejného uznání<br />
a dozvěděl se o nás celý kraj,“řekl<br />
Technologická burza<br />
Energy-Efficient Building<br />
Na konci dubna se uskutečnila<br />
v Kongresovém centru BVV na<br />
brněnském výstavišti technologická<br />
burza Energy-Efficient Building,<br />
organizovaná partnery sítě Enterprise<br />
Europe Network z České<br />
republiky a zahraničí. Na předem<br />
připravených schůzkách podle<br />
profilů jednotlivých účastníků se<br />
vzájemně mezi sebou setkalo<br />
25 firem z České republiky, Slovenska,<br />
Velké Británie, Německa<br />
a dalších zemí. Hlavními organizátory<br />
akce byly Technologické centrum<br />
Akademie věd ČR, Regionální<br />
hospodářská komora Brno, Veletrhy<br />
Brno, a.s., a další partneři. Technologická<br />
burza se uskutečnila jako<br />
doprovodný program Stavebních<br />
veletrhů Brno 2009 IBF a SHK Brno<br />
a profil akce korespondoval s jejich<br />
letošním zaměřením na energeticky<br />
úsporné stavební technologie.<br />
Jednou z českých firem, která se<br />
technologické burzy Energy-Efficient<br />
Building v rámci Stavebních<br />
veletrhů Brno zúčastnila, byla<br />
i firma STEP Trutnov, a.s., která<br />
se zabývá vývojem, výrobou<br />
a dodávkami technologií pro<br />
energetiku, tepelnou techniku<br />
a související obory. Na technologické<br />
burze nabízela svůj unikátní<br />
kotel na spalování celých balíků<br />
slámy.<br />
„Předem připravené schůzky na<br />
technologické burze nám umožnily<br />
se setkat se zástupkyní firmy<br />
z Velké Británie a zástupcem<br />
firmy z Ukrajiny, která má zájem<br />
spalovat lněné stonky. Oběma<br />
společnostem budou zaslány<br />
upřesňující informace o možném<br />
způsobu spolupráce,“ řekl ředitel<br />
firmy Step Trutnov, a.s., Libor<br />
Pavlíček, MBA. ■<br />
jednatel Building SP spol. s r.o.<br />
Martin Slanina. Cílem těchto soutěží<br />
je zviditelnit podnikatelské<br />
úsilí, potřeby jednotlivých odvětví<br />
hospodářství a především<br />
vytvořit důstojnou platformu<br />
pro diskuzi týkající se podmínek<br />
podnikání. Proto organizátoři<br />
podnikatelských soutěží vyhlašují<br />
i anketu Absurdita roku, která má<br />
upozornit na absurdní a zbytečné<br />
administrativní překážky, jež<br />
úřady podnikatelům ukládají.<br />
O smyslu této ankety svědčí<br />
fakt, že oba ročníky Absurdity<br />
roku byly zásluhou medializace<br />
úspěšné – Absurdita roku 2007<br />
byla novelou Živnostenského<br />
zákona odstraněna a práce na odstranění<br />
loňské Absurdity roku –<br />
povinností nakládat s vytěženou<br />
zeminou jako s odpadem – je již<br />
v legislativním procesu. Do soutěží<br />
je možné se přihlásit do konce<br />
června na www.firmaroku.cz<br />
nebo www.zivnostnikroku.cz.<br />
Je taktéž možné nominovat zajímavou<br />
firmu nebo živnostníka,<br />
kteří mají šanci zvítězit. ■<br />
Evropští koordinátoři v Praze<br />
Poslední dubnový týden se uskutečnilo<br />
pod záštitou rektora ČVUT<br />
prof. Ing. Václava Havlíčka, CSc.,<br />
a prezidenta Českého svazu stavebních<br />
inženýrů Ing. Svatopluka Zídka<br />
v Praze v Masarykově koleji ČVUT<br />
Generální shromáždění mezinárodní<br />
organizace stavebních koordinátorů<br />
ISHCCO (International Safety and<br />
Health Construction Coordinators<br />
Organisation).<br />
Jednání proběhlo ve dvou částech,<br />
dopoledne generální shromáždění<br />
a odpoledne plenární zasedání s účastí<br />
zástupců Evropské komise. Dopolední<br />
část řídil prezident ISHCCO<br />
Jean-Pierre Van Lier z Belgie. Byly<br />
shrnuty za jednotlivé národy informace<br />
pro vypracování metodiky činnosti<br />
koordinátora. Zahrnovaly i oznámení<br />
o zahájení prací a Plánu bezpečnosti<br />
a ochrany zdraví při práci na staveništi.<br />
Sdělení Evropské komise o praktickém<br />
provádění směrnice 92/57/EHS ze<br />
dne 6. 11. 2008 je rovněž zohledněno<br />
při odborné práci týmů ISHCCO tak,<br />
aby náměty a doporučení mohly být<br />
uvedeny do konkrétní stavební praxe<br />
jednotlivých zemí EU.<br />
Odpoledního plenárního zasedání se<br />
za Evropskou komisi zúčastnili a své<br />
referáty přednesli Thérese Moitinho<br />
a Costas Constantiniou. Současně<br />
vystoupil se svým příspěvkem<br />
i přítomný generální ředitel Evropské<br />
agentury bezpečnosti práce (OSHA)<br />
pan Jukka Takala. Jako podmínka<br />
dalšího zlepšení práce koordinátorů<br />
byly uváděny: další projednávání prezentovaných<br />
námětů a informací od<br />
výše uvedených účastníků jednání<br />
EK (týkají se evropské směrnice),<br />
ochota spolupracovat a odhalit rezervy<br />
na úrovni některých členských<br />
zemí. ■<br />
66<br />
stavebnictví 06–07/09
numerikon<br />
text: Ing. Petra Cuřínová, Ing. Silvie Lukavcová<br />
Stavebnictví v prvním čtvrtletí roku 2009<br />
Stavební produkce v 1. čtvrtletí roku 2009 meziročně<br />
klesla ve stálých cenách o 11,5 %. Stavební<br />
produkce očištěná od sezónních vlivů byla ve<br />
srovnání se 4. čvrtletím roku 2008 nižší o 2,0 %.<br />
Inženýrské stavitelství zaznamenalo meziroční<br />
nárůst stavební produkce o 8,7 % a produkce<br />
pozemního stavitelství klesla o 16,5 %.<br />
Průměrný evidenční počet<br />
zaměstnanců ve stavebních<br />
podnicích s 50 a více zaměstnanci<br />
se v 1. čtvrtletí roku 2009<br />
meziročně zvýšil o 0,1 %. Jejich<br />
průměrná měsíční nominální<br />
mzda meziročně klesla o 2,6 %<br />
a činila 24 372 Kč. Výrazný pokles<br />
průměrné mzdy v 1. čtvrtletí<br />
roku 2009 byl způsoben<br />
vysokou srovnávací základnou<br />
roku 2008, kdy byly vyplaceny<br />
mimořádně vysoké odměny. Po<br />
očištění vlivu těchto mimořádných<br />
odměn by průměrná mzda<br />
vzrostla v 1. čtvrtletí o 3,7 %.<br />
V 1. čtvrtletí roku 2009 byla<br />
zahájena výstavba 8721 bytů,<br />
což ve srovnání se stejným<br />
obdobím roku 2008 znamená<br />
pokles o 8,9 %. Nejvíce<br />
bylo zahájeno staveb bytů v rodinných<br />
domech (4207), jejich<br />
počet však meziročně klesl<br />
o 9,7 %. Počet zahájených staveb<br />
bytů v bytových domech se snížil<br />
o 30,7 %. Největší vzestup oproti<br />
stejnému období loňského roku<br />
byl zaznamenán u bytů v nebytových<br />
budovách, a to více jak<br />
dvojnásobný. Meziročně rostly<br />
také počty zahájených staveb<br />
bytů v přístavbách, nástavbách<br />
a vestavbách (+7,5 %). Průměrná<br />
podlahová plocha jednoho zahájeného<br />
bytu v nové bytové výstavbě<br />
byla 128,9 m 2 s orientační<br />
hodnotou 20,8 tis. Kč za 1 m 2 .<br />
V 1. čtvrtletí roku 2009 se počet<br />
vydaných stavebních povolení<br />
meziročně snížil o 5,2 %,<br />
stavební úřady jich vydaly<br />
24 972. Na nové stavby bylo<br />
vydáno 14 318 stavebních povolení<br />
(–4,1 %) a pro změny<br />
dokončených staveb 10 654<br />
Změna indexu stavební produkce –11,5<br />
v tom (rozklad v procentních bodech):<br />
pozemní stavitelství<br />
inženýrské stavitelství<br />
–13,2<br />
+1,7<br />
▲ Rozklad meziroční změny indexu stavební produkce v prvním čtvrtletí roku 2009<br />
stavebních povolení (–6,5 %).<br />
Počet stavebních povolení klesl<br />
ve všech kategoriích výstavby,<br />
pouze ostatní stavby zůstaly<br />
na úrovni roku 2008. Největší<br />
pokles byl zaznamenán u staveb<br />
na ochranu životního prostředí<br />
a u bytových budov.<br />
Orientační hodnota staveb povolených<br />
v 1. čtvrtletí roku 2009<br />
činila 87,7 mld. Kč a v porovnání<br />
se stejným obdobím roku 2008<br />
klesla o 3,5 %. Na nové výstavbě<br />
byl zaznamenán pokles orientační<br />
hodnoty stavebních povolení<br />
o 3,3 % na 57,8 mld. Kč.<br />
Změnou dokončených staveb<br />
by měly vzniknout stavby v hodnotě<br />
29,9 mld. Kč (pokles<br />
o 3,8 %). Orientační hodnota<br />
povolených staveb klesla téměř<br />
ve všech kategoriích výstavby,<br />
a to u nebytových budov<br />
o 18,9 %, u staveb ostatních<br />
o 5,5 % a u bytových budov<br />
o 3,9 %. Byla povolena výstavba<br />
7 staveb s orientační hodnotou<br />
vyšší než 1 mld. Kč. Z velké<br />
části se jedná o stavby dopravní<br />
infrastruktury a výstavbu výrobních<br />
a skladovacích hal.<br />
Stavební zakázky<br />
V 1. čtvrtletí roku 2009 uzavřely<br />
sledované stavební podniky<br />
v tuzemsku 6108 nových stavebních<br />
zakázek, což představuje<br />
meziroční pokles o 6,6 %.<br />
Celková hodnota těchto zakázek<br />
meziročně klesla o 33,9 %<br />
a činila 35,2 mld. Kč, na pozemním<br />
stavitelství 16,2 mld.<br />
Kč (–40,5 %) a na inženýrském<br />
stavitelství 19,0 mld. Kč<br />
(–27,1 %). Propad objemu uzavřených<br />
stavebních zakázek<br />
byl zčásti ovlivněn neobvykle<br />
vysokou srovnávací základnou<br />
z 1. čtvrtletí roku 2008, kdy<br />
objem nových zakázek na inženýrském<br />
stavitelství narůstal<br />
o 137,9 %. Průměrná hodnota<br />
nově uzavřené stavební zakázky<br />
v 1. čtvrtletí roku 2009 činila<br />
5,8 mil. Kč a byla meziročně<br />
o 29,3 % nižší.<br />
Ke konci 1. čtvrtletí roku 2009<br />
měly stavební podniky s 50<br />
a více zaměstnanci celkem<br />
smluvně uzavřeno 10,6 tisíc zakázek.<br />
Tyto zakázky představovaly<br />
zásobu dosud neprovedených<br />
stavebních prací v celkové<br />
hodnotě 215,4 mld. Kč. Z celkového<br />
objemu připadlo na práce<br />
v tuzemsku 204,4 mld. Kč,<br />
což při meziročním srovnání<br />
představuje nárůst o 3,5 %.<br />
Z celkového stavu tuzemských<br />
zakázek ke konci 1. čtvrtletí<br />
roku 2009 připadalo na veřejné<br />
zakázky 150,5 mld. Kč<br />
a na soukromé 53,9 mld. Kč.<br />
Relace mezi soukromými a veřejnými<br />
zakázkami je ovlivněna<br />
tím, že ve statistickém zjišťování<br />
jsou zahrnuty především větší<br />
stavební podniky, které mají<br />
výrazně vyšší podíl veřejných<br />
zakázek. Na stavební práce<br />
v zahraničí byly uzavřeny zakázky<br />
v hodnotě 11,0 mld. Kč. ■<br />
▲ Vývoj stavební produkce, bazický index ze stálých cen<br />
▲ Vývoj nově uzavřených zakázek v mil. Kč běžných cen<br />
stavebnictví 06–07/09 67
firemní blok<br />
Materiál pro zdravé bydlení<br />
V současné době se často diskutuje o zdravotní<br />
nezávadnosti zdicích materiálů. Při pátrání<br />
po objektivních informacích se člověk může<br />
setkat s fámami, které jsou vydávané za „ověřené“<br />
informace ze spolehlivých zdrojů. Často<br />
jsou to však dezinformace, které jsou na míle<br />
vzdálené skutečnosti.<br />
Jak je to vlastně se zdravotní<br />
nezávadností zdicích materiálů,<br />
odpověděl Ing. Petr Kučera,<br />
CSc., předseda Svazu zkušeben<br />
pro výstavbu a technický ředitel<br />
Centra stavebního inženýrství<br />
a.s., Autorizované osoby 212<br />
a Notifikovaného orgánu 1390.<br />
Jaké parametry musí stavební<br />
výrobky splňovat<br />
Výrobky, které rozhodující měrou<br />
mohou ovlivnit bezpečnost a životnost<br />
stavby, se posuzují podle<br />
zákona č. 22/1997 Sb., o technických<br />
požadavcích na výrobky,<br />
dále pak podle Nařízení vlády<br />
č. 163/2002 Sb., ve znění Nařízení<br />
vlády č. 312/2005 Sb.,<br />
a Nařízení vlády č. 190/2002 Sb.<br />
K tomuto zákonu v příloze definují,<br />
že tyto stanovené výrobky<br />
je nutné hodnotit z hlediska šesti<br />
základních požadavků, a to:<br />
■ mechanické pevnosti a stability;<br />
■ požární odolnosti;<br />
■ hygieny a ochrany zdraví;<br />
▼ Příklad rodinného domu ze zdicího materiálu QPOR<br />
■ bezpečnosti při užívání;<br />
■ ochrany před hlukem;<br />
■ ochrany tepelné energie.<br />
Posouzení shody pro zdicí prvky<br />
je prováděno systémem 2+, to<br />
znamená, že po stanovení jejich<br />
vlastností v akreditovaných<br />
laboratořích je vydán Protokol<br />
o počáteční zkoušce typu výrobku<br />
a následně pak Autorizovaná či<br />
Notifikovaná osoba vydá Certifikát<br />
systému řízení výroby, jejímž<br />
smyslem je pravidelný dozor nad<br />
dodržováním jakosti produkce nezávislým<br />
orgánem.<br />
▲ Ing. Petr Kučera, CSc.<br />
Jaké jsou praktické poznatky<br />
v oblasti zdravotní nezávadnosti<br />
U stavebních výrobků se nejfrekventovanější<br />
diskuze týká<br />
přítomnosti formaldehydu, radioaktivity<br />
a azbestových vláken.<br />
Pokud se týká zdicích prvků, zde<br />
se jedná hlavně o splnění vyhlášky<br />
č. 307/2002 Sb., která v příloze<br />
č. 10 v tabulce č. 1 stanovuje směrné<br />
hodnoty indexu hmotnostní<br />
aktivity i obsahu přírodních radionuklidů<br />
ve stavebním materiálu<br />
a v tabulce č. 2 stanovuje mezní<br />
hodnoty hmotnostní aktivity radia<br />
Ra 226 (Bq/kg).<br />
Jaké hodnoty jsou předepsané<br />
pro zdicí prvky<br />
Hmotnostní aktivita Ra 226 (Bq/kg)<br />
pro cihly a jiné stavební výrobky<br />
z pálené hlíny, výrobky z betonu,<br />
sádry, cementu a vápna, dále pak<br />
výrobky z pórobetonu a škvárobetonu<br />
je stanovena na hodnotu<br />
150 (Bq/kg) při použití ve stavbách<br />
s obytnými nebo pobytovými místnostmi<br />
a 500 (Bq/kg) pro stavby bez<br />
obytných a pobytových místností.<br />
Index hmotnostní aktivity I je pro<br />
materiály určené ke stavbě zdí, stropů<br />
a podlah ve stavbách s obytnými<br />
nebo pobytovými místnostmi stanoven<br />
hodnotou I = 0,5. Vyhláška<br />
stanovuje četnost a rozsah rozborů<br />
přírodních radionuklidů minimálně<br />
jednou ročně.<br />
Jaké hodnoty jsou naměřené<br />
pro materiál QPOR<br />
Naměřené hodnoty hmotnostní<br />
aktivity Ra 226 jsou 36 (Bq/kg) –<br />
mezní hodnota je 150 (Bq/kg). Index<br />
hmotnostní aktivity radionuklidů je<br />
0,4, směrná hodnota 0,5. Obě hodnoty<br />
nejenom že splňují předepsané<br />
limity, ale pohybují se hluboko<br />
pod přípustnou hranicí zdravotní<br />
nezávadnosti.<br />
Kde se může stavebník se zjištěnými<br />
hodnotami seznámit<br />
K těmto stavebním výrobkům je<br />
vydán nezávislou třetí stranou (Autorizovanou<br />
či Notifikovanou osobou)<br />
certifikát, který osvědčuje jeho<br />
vlastnosti. Na základě tohoto certifikátu<br />
a provedených zkoušek vydává<br />
výrobce nebo distributor stavebního<br />
materiálu tzv. Prohlášení o shodě,<br />
kterým ručí za tento výrobek. K certifikátu<br />
výrobku je současně vydáván<br />
Protokol k certifikaci, ve kterém jsou<br />
uvedeny všechny výsledky zkoušek<br />
a zjištění akreditovanými laboratořemi.<br />
V tomto protokolu nalezne<br />
zájemce skutečné zjištěné hodnoty<br />
výše uvedených indexů. ■<br />
68<br />
stavebnictví 06–07/09
Fixační systém Softline ®<br />
O dokonalosti terasy z tropického<br />
dřeva může rozhodovat i detail<br />
velikosti hlavičky šroubku. Právě<br />
vyčnívající šroubky, dosud tradiční<br />
způsob uchycení prken, mohou<br />
narušovat nejen estetický dojem<br />
z terasy, ale i samotnou strukturu<br />
dřeva. Dokonalejší alternativou<br />
místo šroubování je revoluční<br />
fixační systém Softline ® invisible<br />
fixation. Tento systém umožňuje<br />
instalaci prken bez jakýchkoli viditelných<br />
upevňovacích prvků, což<br />
nejen zlepšuje odolnost struktury<br />
dřeva (žádná slabá místa v prknech<br />
nebo kolem upevňovacích<br />
prvků), ale také zaručuje estetický<br />
vzhled. Exotické dřeviny ipe,<br />
merbau, padauk či afrormosia<br />
s patentovaným systémem Softline<br />
® na náš trh dováží společnost<br />
Kratochvíl parket profi (KPP).<br />
Kromě estetického benefitu má<br />
neviditelný systém pokládky<br />
Softline ® i mnoho praktických<br />
výhod. Systém umožňuje volnou<br />
cirkulaci vzduchu a boční pohyb<br />
mezi prkny bez jakéhokoliv poškození<br />
dřeva. Pokládka prken<br />
probíhá rychleji, neboť při instalaci<br />
odpadá nutnost počáteční<br />
úpravy prken a dále fáze předvrtávání<br />
a zapouštění. Poškozená<br />
prkna lze samozřejmě kdykoli lehce<br />
odstranit a vyměnit. Dřevěné<br />
profily jsou dodávány v jednotné<br />
velikosti 20x100x2000 mm, resp.<br />
20x100x2400 mm. ■<br />
Rigips Trophy 2010 startuje<br />
Rigips, s.r.o. pořádá již více než vždy na dvouleté období, neboť<br />
deset let národní kola mezinárodní<br />
přihlašovaný objekt musí být do<br />
soutěže Saint-Gobain Gyproc uzávěrky i zrealizován.<br />
Trophy, aby podpořily řemeslné Pro rok 2010 jsou vyhlášeny dvě<br />
dovedností sádrokartonářských soutěžní kategorie:<br />
firem. Letos byl vyhlášen již – Systémy suché vnitřní výstavby;<br />
6. dvouročník národního kola pod<br />
názvem Rigips Trophy.<br />
– Inovativní řešení v suché vnitřní<br />
Soutěž Rigips Trophy je určena výstavbě.<br />
realizačním firmám. Jejím cílem je<br />
podpořit umění, dovednost a kvalitu<br />
Soutěže se mohou zúčastnit reali-<br />
práce realizačních firem, které zační firmy, které v období 1. října<br />
zpracovávají produkty a systémy 2007 – 30. září 2009 realizovaly<br />
značky Rigips v oblasti suché vnitřní<br />
výstavby. Soutěž je vyhlašována objekt (ucelenou část objektu)<br />
a dokončily v České republice<br />
210x104:dvere 9.4.2009 15:01 Stránka 1<br />
inzerce<br />
ze systémů Rigips a při jeho<br />
výstavbě dodržely předepsaná<br />
pravidla montáže a aplikační návody<br />
Rigips.<br />
Účast v soutěži je dobrovolná<br />
a počet přihlášených objektů od<br />
jedné realizační firmy je neomezený.<br />
Pokud by v případě větší stavby<br />
došlo k přihlášení jednoho objektu<br />
v jedné kategorii více realizačními<br />
firmami, platí první doručená<br />
přihláška. Kompletně vyplněné<br />
přihlášky i s fotodokumentací musí<br />
být doručeny do sídla společnosti<br />
Rigips v termínu do 15. 10. 2009.<br />
Doplňující informace k soutěži,<br />
včetně formuláře pro<br />
přihlášení, je možné najít na<br />
www.rigips.cz. ■<br />
▲ 1. místo národního kola z roku<br />
2008, kategorie Systémy suché<br />
vnitřní výstavby, kancelářské prostory<br />
Monster, Praha<br />
Bezpečnostní dveře NEXT<br />
Bezpečný domov<br />
začíná dveřmi<br />
.<br />
Získáváte:<br />
bezpečnostní certifikát 3. a 4. třídy<br />
protipožární odolnost EI 45<br />
zvukovou izolaci 42dB<br />
tepelnou izolaci U =0,8<br />
17 a více jistících bodů<br />
bezpečnostní kování a vložky<br />
návštěvu technika - ZDARMA<br />
NONSTOP servis<br />
. záruční dobu 3 roky<br />
slevy na pojistném<br />
.<br />
ELEKTRONICKÉ ZABEZPEČENÍ<br />
OKENNÍ FÓLIE A MŘÍŽE<br />
stavebnictví 06–07/09 69<br />
Pobřežní 8, Praha 8, tel.: 224 816 458, 777 335 878<br />
www.next.cz
v příštím čísle<br />
08/09 srpen<br />
Srpnové číslo časopisu Stavebnictví<br />
představí zajímavé<br />
realizace českých i zahraničních<br />
sportovních a polyfunkčních<br />
staveb. Příspěvky budou, mimo<br />
jiné, zaměřeny na téma konference<br />
Městské inženýrství<br />
2009 v Karlových Varech: Sportovní<br />
stavby a město.<br />
Čislo 08/09 vychází 7. srpna<br />
předplatné<br />
Celoroční předplatné (sleva 20 %):<br />
544 Kč včetně DPH, balného a poštovného<br />
Objednávky předplatného zasílejte prosím na adresu:<br />
EXPO DATA spol. s r.o.<br />
Výstaviště 1, 648 03 Brno<br />
(IČO: 44960751, DIČ: CZ44960751, OR: Krajský soud v Brně, odd. C, vl. 3809,<br />
bankovní spojení: ČSOB Brno, číslo účtu: 377345383/0300)<br />
Olga Bočková<br />
Tel.: +420 541 159 564<br />
Fax: +420 541 159 658<br />
E-mail: bockova@expodata.cz<br />
Předplatné můžete objednat také prostřednictvím formuláře na www.casopisstavebnictvi.cz.<br />
inzerce<br />
Formát<br />
Na zrcadlo<br />
Rozměr<br />
Na spad (ořez)<br />
Cena<br />
1/1 strany 185x254 mm (210x297 mm) 59 000 Kč<br />
1/2 strany na šířku 185x125 mm (210x147 mm) 29 900 Kč<br />
1/2 strany na výšku 90x254 mm (103x297 mm) 29 900 Kč<br />
1/2 strany – editorial 90x254 mm (103x297 mm) 32 900 Kč<br />
1/3 strany na šířku 185x82 mm (210x104 mm) 19 900 Kč<br />
1/4 strany na šířku 185x61 mm Nelze 14 900 Kč<br />
1/4 strany na výšku 43x254 mm Nelze 14 900 Kč<br />
1/8 strany na výšku 43x125 mm Nelze 7 400 Kč<br />
2. a 3. strana obálky 185x254 mm (210x297 mm) 63 000 Kč<br />
4. strana obálky 185x254 mm (210x297 mm) 74 000 Kč<br />
1/1 strana PR článek 43 000 Kč<br />
1/2 strana PR článek 21 900 Kč<br />
Objednávky inzerce zasílejte prosím na adresu:<br />
EXPO DATA spol. s r.o.<br />
Výstaviště 1, 648 03 Brno<br />
(IČO: 44960751, DIČ: CZ44960751, OR: Krajský soud v Brně, odd. C, vl. 3809,<br />
bankovní spojení: ČSOB Brno, číslo účtu: 377345383/0300)<br />
Mgr. Darja Slavíková<br />
tel.: +420 541 159 437, fax: +420 541 153 049, e-mail: slavikova@expodata.cz<br />
stavebnictví 2009<br />
časopis<br />
Ročník III<br />
Číslo: 06–07/2009<br />
Cena: 68 Kč vč. DPH<br />
Vydává: EXPO DATA spol. s r.o.<br />
Výstaviště 1, CZ-648 03 Brno<br />
IČ: 44960751<br />
Redakce: Sokolská 15, 120 00 Praha 2<br />
Tel.: +420 227 090 500<br />
Fax: +420 227 090 614<br />
E-mail: redakce@casopisstavebnictvi.cz<br />
www.casopisstavebnictvi.cz<br />
Obchodní ředitel vydavatelství:<br />
Milan Kunčák<br />
Tel.: +420 541 152 565<br />
E-mail: kuncak@expodata.cz<br />
Šéfredaktor: Mgr. Jan Táborský<br />
Tel.: +420 602 542 402<br />
E-mail: taborsky@casopisstavebnictvi.cz<br />
Redaktor: Petr Zázvorka<br />
Tel.: +420 728 867 448<br />
E-mail: zazvorka@casopisstavebnictvi.cz<br />
Redaktor odborné části:<br />
Ing. Hana Dušková<br />
Tel.: +420 227 090 500<br />
Mobil: +420 725 560 166<br />
E-mail: duskova@casopisstavebnictvi.cz<br />
Obchodní zástupce:<br />
Michal Brádek<br />
Mobil: +420 602 233 475<br />
E-mail: bradek@casopisstavebnictvi.cz<br />
Redakční rada: Ing. Rudolf Borýsek,<br />
Ing. Václav Matyáš, Ing. Jana Táborská,<br />
Ing. Michael Trnka, CSc. (předseda),<br />
Ing. Svatopluk Zídek, Ing. Lenka Zimová,<br />
Ing. Jozef Kuzma, EurIng. Aut. Ing.<br />
Odpovědný grafik: Zdeněk Valehrach<br />
Tel.: +420 541 159 374<br />
E-mail: valehrach@expodata.cz<br />
Inzerce: Mgr. Darja Slavíková<br />
Tel.: +420 541 159 437<br />
Fax: +420 541 153 049<br />
E-mail: inzerce@casopisstavebnictvi.cz<br />
Předplatné: Olga Bočková<br />
Tel.: +420 541 159 564<br />
Fax: +420 541 159 658<br />
E-mail: bockova@expodata.cz<br />
Tisk: TISKÁRNA REPROPRINT s.r.o.<br />
Náklad: 31 000 výtisků<br />
Povoleno: MK ČR E 17014<br />
ISSN 1802-2030<br />
EAN 977180220300506<br />
Rozšiřuje: Mediaprint & Kapa<br />
© Stavebnictví<br />
All rights reserved<br />
EXPO DATA spol. s r.o.<br />
Odborné posouzení<br />
Teoretické články uveřejněné v časopise Stavebnictví<br />
podléhají od vzniku časopisu odbornému posouzení.<br />
O tom, které články budou odborně posouzeny,<br />
rozhoduje redakční rada časopisu Stavebnictví. Recenzenty<br />
(nezávislé odborníky v daném oboru) rovněž<br />
určuje redakční rada časopisu Stavebnictví. Autoři<br />
recenzovaných článků jsou povinni zohlednit ve svých<br />
příspěvcích posudky recenzentů.<br />
Obsah časopisu Stavebnictví je chráněn autorským zákonem.<br />
Kopírování a šíření obsahu časopisu v jakékoli podobě<br />
bez písemného souhlasu vydavatele je nezákonné. Redakce<br />
neodpovídá za obsah placené inzerce, za obsah textů externích<br />
autorů a za obsah zveřejněných dopisů.<br />
70<br />
stavebnictví 06–07/09
Navrženy v dokonalém<br />
souladu<br />
Naše nová řada ovládacích tlačítek pro splachování<br />
klozetů a pisoárů je navržena tak,<br />
aby se jednotlivé modely navzájem dokonale<br />
doplňovaly a navozovaly v koupelně dojem<br />
jednotného harmonického celku.<br />
www.geberit.cz
Pasivní dům − Seminární centrum Hostětín •<br />
03/2006−10/2006 • Investor: ZO ČSOP Veronica<br />
• Dodavatel: Skanska CZ a. s.<br />
Energetický projekt roku 2006<br />
Nové sídlo ČSOB v Praze-Radlicích •<br />
02/2005−12/2006 • Developer: Skanska<br />
Reality a.s. • Dodavatel: Skanska Reality a.s.,<br />
Skanska CZ a.s.<br />
Golden LEED Award • Cena zdraví a bezpečného<br />
životního prostředí 2006 • Stavba roku<br />
2007 • Best of Realty 2007<br />
Úsporné budovy<br />
umíme vymyslet<br />
i postavit<br />
Administrativní budova Nordica Ostrava •<br />
11/2007−3/2009 • Developer: Skanska Property<br />
Czech Republic, s. r.o. • Dodavatel: Skanska CZ a.s.<br />
O 25 % nižší spotřeba energie oproti<br />
českým normám.<br />
Skanska patří po celém světě k lídrům<br />
v oblasti energeticky příznivého stavění.<br />
I v České republice disponujeme týmy, které<br />
mají s navrhováním i stavbou energeticky<br />
úsporných budov rozsáhlé zkušenosti. Stále více<br />
nově vyvíjených projektů Skanska je o 25-30 %<br />
úspornější, než vyžadují evropské normy.<br />
Více informací<br />
www.skanska.cz