You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
imajo svoje konkretne, čeprav ne nujno neposredne učinke; da zrcalijo družbena razmerja<br />
moči/oblasti; da pa seveda ni mogoče trditi, da jih bralci in bralke razumejo na uniformen<br />
način oziroma (ne)kritično. Kulturne reprezentacije so sicer pogosto kontradiktorne, ne<br />
moremo pa reči, da so samo iluzorne.<br />
6. IGRA<br />
Doživljanje otroka kot aktivnega in avtonomnega pripadnika družbe, ki ima določene<br />
kompetence in ki v družbi razvija lastno kulturo odnosov, praks in pomenov, napeljuje na<br />
iskanje novih, drugačnih vzgojnih in izobraževalnih vsebin, pristopov in strategij. Prav tako je<br />
kulturna vzgoja področje, kjer ni prostora za klasične frontalne in faktografske pedagoške<br />
pristope. Treba je torej razmisliti, kako otroku, ki ga na podlagi nove paradigme otroštva<br />
razumemo kot kompetentnega in avtonomnega kulturnega akterja, približati kulturno vzgojo,<br />
katere temeljna vsebina je, glede na sodobne opredelitve kulture, kulturna pismenost. Ali<br />
drugače, kulturno vzgojo je treba oblikovati tako, da bo prostor otrokove avtonomnosti,<br />
kompetentnosti, aktivnosti in ustvarjalnosti. Vsekakor je treba izogniti se temu, da bi kulturna<br />
vzgoja postala še ena obvezna izobraževalna vsebina, podana na frontalen in faktografski<br />
način. Eno osrednjih vlog bi v kulturni vzgoji morala zavzemati prav otroška kultura. In ena<br />
izmed glavnih aktivnosti otroške kulture je igra.<br />
Za otroka igra ni zapravljanje časa, nekakšna prostočasna, postranska dejavnost, pač pa je<br />
najbolj temeljni način učenja in razvoja. Distinkcija delo–igra je v otroštvu na neki način<br />
irelevantna. Otroška igra obsega vsa področja učenja, od reševanja problemov, ustvarjalnosti<br />
do jezikovnega razvoja. Je tista dejavnost, ki združuje temeljna načela pedagoške vzgoje in je<br />
v primeru, da je opredeljena dovolj široko v smislu preseganja svoje vpetosti v t. i. akademski<br />
ali razvojni pristop v pedagoški vzgoji, razumljena kot način otrokovega razvoja in učenja. 41<br />
Pri igri je nadvse pomembno, da je notranje motivirana, svobodna in odprta ter za otroke<br />
prijetna. Je dejavnost, ki se izvaja zaradi nje same, hkrati pa spreminja odnos otroka do<br />
realnosti. V sleherni igri se kaže otrokova potreba, da bi na poseben način vplival na okolje in<br />
ga tudi spreminjal. Tako se otrok skoz igro uči biti neodvisen od svojega okolja, nauči se, da<br />
je sam aktiven. Igra je eden najbolj neposrednih otrokovih stikov z okoljem in kulturo, v<br />
kateri živi. Zelo pomembno je tudi to, da se v igri povezujejo različna področja kurikula.<br />
41 Glej Jurgec, v Educa, str. 5<br />
27