You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
smo poudarili, ni zgolj tehnično obvladovanje branja in pisanja, še manj je nepremišljeno<br />
usvajanje dominantne vednosti s ciljem čim bolj učinkovite prilagoditve posameznika sodobni<br />
potrošniški družbi. Kulturna pismenost je sposobnost »branja med vrsticami«; je sposobnost<br />
razumeti, kako so sodobne družbe stratificirane po linijah razreda, spola, nacionalnosti, rase,<br />
starosti, poklica, politične in religiozne pripadnosti, življenjskega stila, spolne usmerjenosti<br />
ipd.; je sposobnost razumeti, kako različne družbene skupine razpolagajo z različno količino<br />
družbene moči in kulturnega kapitala in zato na področju kulture bijejo simbolne boje za svoj<br />
prostor v svetu, za svoj pomen, za svoj smisel. Ker je kulturna pismenost, ki jo posameznik<br />
doseže v življenju, tesno povezana s kulturnim kapitalom njegovega izvornega miljeja, je<br />
umestitev kulturne vzgoje kot elementa vzgojno-izobraževalnega sistema lahko možnost<br />
korekcije oziroma kompenzacije družbenih neenakosti. Kulturna vzgoja bi tako lahko<br />
omogočala in olajšala otrokom iz kulturno manj spodbudnih okolij, da se spopadejo s svojo<br />
socialno določenostjo, ki jih sicer obsoja na to, da ostajajo del istega družbenega, kulturnega,<br />
ekonomskega in izobrazbenega okolja kot njihovi starši.<br />
3. “POLITIČEN” POGLED NA (LITERARNI) KANON (KOT NEPOPOLN ZAPIS)<br />
Na podoben način bi bilo mogoče tudi razmišljati o t. i. kanonu (»velikih« umetniških del).<br />
Večina ljudi bi najbrž menila, da ima literatura nepolitično funkcijo in da naj bi poučevanje<br />
literature predstavljalo nabor najboljših, najpomembnejših in estetsko najbolj dovršenih del<br />
nacionalne in svetovne tradicije. Ta nabor oziroma niz, kanon, je najpogosteje predstavljen<br />
kot naključni izbor zgodovine, kot nekaj, kar je zaradi svoje kvalitete ostalo na rešetu in<br />
postalo naša, skupna tradicija.<br />
V zadnjem času so kanon (ne le literarnih del, ampak tudi kulturnih artefaktov v širšem<br />
pomenu besede) problematizirale zlasti ženske študije in feministična teorija, ki ga poskušajo<br />
ponovno premisliti tako faktografsko kot konceptualno. To pomeni, da po eni strani<br />
razmišljajo o možnih dopolnitvah kanona ali celo alternativnem kanonu, po drugi strani pa<br />
problematizirajo pojme, kot so kanon, odličnost, veličina, kvaliteta ipd. S tem vprašanjem se<br />
ukvarja tudi t. i. »kritična« pedagogika, ki jo zanima zlasti realizacija kanona v konkretnem<br />
posredovanju v učnem procesu. Rosebrockova denimo govori o možnostih »demokratizacije«<br />
19