Janko Pleterski: Preklicati revolucijo v slovenski ... - Društvo ZAK
Janko Pleterski: Preklicati revolucijo v slovenski ... - Društvo ZAK
Janko Pleterski: Preklicati revolucijo v slovenski ... - Društvo ZAK
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ob napadu na komunistično velesilo. In ker ni izjavil ničesar, je bilo<br />
očitno, da se je odločil za molk. Za »modri molk Vatikana«, kakor<br />
ga je pozneje označila zgodovina. Fašisti, ki so pričakovali, da bo<br />
papež podprl njihovo »vojno proti boljševizmu« kot križarsko, so bili<br />
presenečeni in razočarani. Ne molče, ampak glasno. Skovali so nov<br />
pojem, Svetemu sedežu so trpko očitali »mutizem« (mutismo, politiko<br />
nemosti). In ta pojem, to besedo najdemo v dokumentih Svetega<br />
sedeža, objavljenih po drugem vatikanskem koncilu. Če je kdo kdaj<br />
dvomil, da je tak molk kot politični odgovor sploh obstajal, ga dokazuje<br />
navzočnost besede »mutismo« v protestu veleposlanika fašistične<br />
Italije pri Svetem sedežu. Arhimedova oporna točka za ugotovitev tega<br />
dejstva. In zato lahko rečemo, da se je tudi na <strong>slovenski</strong>h tleh v poletju<br />
in jeseni 1941 s strani Vatikana, in tudi sicer, odpirala možnost za<br />
zgodovinski kompromis, možnost za toleranco političnega katolicizma<br />
do navzočnosti komunistov v dvigovanju slovenskega odpora proti<br />
fašistični agresiji.<br />
Mutizem so papežu očitali fašisti. Rožmanovo pastirsko pismo pa je<br />
24. oktobra 1941 smisel fašističnega očitka papežu dejansko podprlo.<br />
Kričalo je prav tisto, o čemer je Sveti sedež namenoma molčal. Molk<br />
papeža bi lahko bil Rožmanu znamenje časa. Pa tega znamenja ni<br />
hotel zaznati. Ne on sam in prav izrecno ne njegov odločilni svetovalec<br />
Ehrlich.<br />
Po vojni se je tudi pri nas še enkrat pojavila slutnja možnosti za<br />
kompromis obeh odrešenjskih prizadevanj. Tedaj, ko je papež Pavel<br />
VI. svetoval katoličanom v SFR Jugoslaviji, naj »najdejo v notranji<br />
moči svoje vere nov in še močnejši nagib, da brez pridržka sodelujejo<br />
pri socialnem in človeškem napredku svoje domovine«. Ljubljanski<br />
nadškof Jožef Pogačnik je te papeževe besede leta 1977 strnil z<br />
objavo stališč katoliške Cerkve na Slovenskem k dogajanjem »med<br />
narodnoosvobodilno borbo in socialno <strong>revolucijo</strong>«. 8<br />
Ali to ni bilo tiho priznanje revolucije In če je bilo, kam je poniknilo<br />
Tu moram pa vendar povedati po spominu nekaj, o čemer še nisem<br />
pisal in tudi ne bom mogel več.<br />
Malo pred mojim hudim poslabšanjem vida sem dobil v roke<br />
znanstveno izdajo pisem, ki sta si jih med leti 1947 in 1975 izmenjala<br />
»bojevnika za svobodo in slovenstvo« France Dolinar in Ruda Jurčec,<br />
dva izjemno dejavna in obveščena publicista klerodomobranske<br />
politične emigracije. Izjemna knjiga po obsegu in številu imen, pa<br />
tudi po svetovni razkropljenosti bivališč posrednikov informacij.<br />
20 BOREC 676–680<br />
REVIJA ZA ZGODOVINO, ANTROPOLOGIJO IN KNJIŽEVNOST