v zdravstveni oskrbi - zbornica-zveza
v zdravstveni oskrbi - zbornica-zveza
v zdravstveni oskrbi - zbornica-zveza
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Kot menita Adam in Osbourne (2005), ni nobenega razloga, da medicinska sestra, ki je<br />
usposobljena in ima dovolj izkušenj, ne bi samostojno defibrilirala bolnika in s tem pridobila<br />
čas, kar vpliva na rezultat oživljanja in prognozo pri bolniku. A vendar je to le razmišljanje, ki<br />
je povezano s skrbjo za bolnikovo preživetje; medicinske sestre pa smo v tem trenutku pri<br />
odločitvi za izvajanje omenjenih intervencij prekršile sprejete razmejitve v <strong>zdravstveni</strong> negi,<br />
zato sta posodobitev in nova opredelitev usposobljenosti na tem področju nujno potrebni.<br />
Iskanje razlik pri obravnavi bolnikov z ventrikularnimi motnjami srčnega ritma pokaže, da<br />
se navodila za obravnavo bolnikov z ventrikularnimi motnjami srčnega ritma v vseh virih naslanjajo<br />
na priporočila Evropskega reanimacijskega sveta, ki se uporabljajo tudi v Sloveniji.<br />
Kapš in sodelavci (2009), Zelinka (2006), Soar in sodelavci (2006), Nolan in sodelavci (2006)<br />
in Mc Donough (2009) navajajo popolnoma enaka navodila za vrsto, način in zaporedje potrebnih<br />
intervencij, ki so priporočene pri posamezni motnji srčnega ritma. Nikjer pa niso izpostavljeni<br />
izvajalci, ki posamezno intervencijo izvedejo, zato ne moremo opredeliti, kakšna<br />
je usposobljenost posameznih strokovnjakov. Predpostavljamo lahko, da je njihovo vodilo,<br />
da vsak, ki uspešno zaključi dodatno strokovno usposabljanje, potrebne intervencije zna in<br />
jih tudi sme izvesti.<br />
Vsak dan je novo presenečenje, nikoli ne veš, kaj bo prinesel. Pomembno je, da smo vsak<br />
trenutek pripravljeni, varni v svojem znanju in prepričani v znanje svojih sodelavcev. Kajti le<br />
kot tim smo lahko uspešni in imamo dobre izide.<br />
SKLEP<br />
Izvajalci zdravstvene nege trenutno nimamo veljavnega dokumenta, ki bi opredelil usposobljenost<br />
kdo in s kakšnimi znanji lahko izvaja defibrilacijo. Ker smo prav izvajalci zdravstvene<br />
nege tisti, ki največ časa preživimo ob bolniku, bi bilo potrebno na področju zdravstvene<br />
nege oblikovati enotna merila o tem, kdo lahko opravlja določene posege, pri čemer bi morali<br />
upoštevati teoretično znanje in v praksi pridobljene izkušnje ter v določenih časovnih<br />
intervalih izvajati predvideno preverjanje usposobljenosti. Predlagamo, da bi defibrilacijo s<br />
klasičnimi ali avtomatskimi defibrilatorji lahko izvajali vsi izvajalci zdravstvene nege, ki bi<br />
opravili dodatno izobraževanje, tako teoretično kot praktično, in si pridobili certifikat za določeno<br />
časovno obdobje (eno leto ali dve leti). Evropski svet za reanimacijo, ki organizira tečaje<br />
dodatnih postopkov oživljanja po vsej Evropi, izdaja certifikate za pet let. Menimo, da<br />
je obdobje petih let dolga doba, predvsem za tiste izvajalce zdravstvene nege, ki se z oživljanjem<br />
v praksi redko srečajo. S tem bi lahko v primerih, ko v trenutku potrebne defibrilacije<br />
ni prisotnega zdravnika, rešili marsikatero življenje.<br />
Če smo trdno prepričani v svoje znanje, nas nobena še tako težka situacija ne bo vrgla iz<br />
tira, pa čeprav se ne bo končala dobro. Pomirjeni bomo šli naprej novim nalogam naproti,<br />
saj bomo sami pri sebi vedeli, da smo naredili vse, kar je bilo v naši moči.<br />
PRIPOROČENA LITERATURA<br />
1. Adam S, Osbourne S. Critical care nursing. Oxford: Oxford University Press, 2005: 211.<br />
2. Cibic D, Domanjko N, Filej B in sod. Razmejitev zdravstvene nege. Ljubljana: Razširjeni strokovni kolegij za<br />
zdravstveno nego pri Ministrstvu za zdravje in Zbornica zdravstvene nege Slovenije, 1997.<br />
3. Henderson V. Osnovna načela zdravstvene nege. Ljubljana: Zbornica zdravstvene nege Slovenije, 1998.<br />
47