DiÄiji list na bunjevaÄkom jeziku ⢠Subotica, mart 2010 ... - Bunjevci
DiÄiji list na bunjevaÄkom jeziku ⢠Subotica, mart 2010 ... - Bunjevci
DiÄiji list na bunjevaÄkom jeziku ⢠Subotica, mart 2010 ... - Bunjevci
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Dičiji <strong>list</strong> <strong>na</strong> bunjevačkom <strong>jeziku</strong> • <strong>Subotica</strong>, <strong>mart</strong> <strong>2010</strong>. • Godi<strong>na</strong> III<br />
broj<br />
27
ŠKULARCI<br />
RIČ UREDNIKA<br />
Drago <strong>na</strong>m je da volite vaš i <strong>na</strong>š<br />
„Tandrčak”, zato <strong>na</strong>m je i tako zadovoljstvo<br />
da ga svaki misec pravimo<br />
za vas.<br />
Nije <strong>na</strong>m teško slagat lipe, šarene<br />
strane pune pametni riči i<br />
ideja. Pokrenili smo ponovo rubriku<br />
„Šta ću bit kad <strong>na</strong>rastem”. Možda<br />
ćemo vam s njom pomoć da<br />
kasnije u budućnosti odaberete<br />
svoj pravi put a mi ćemo samo sad<br />
ukazat <strong>na</strong> njeg. Cigurni smo da<br />
ima zanimanja koja vas zanimaje,<br />
pišite <strong>na</strong>m koja su to - biće <strong>na</strong>m<br />
zadovoljstvo pisat o onom što vas<br />
zanima.<br />
Dotleg vas pozdravljamo i uživajte<br />
nuz ovaj broj „Tandrčka”.<br />
Urednik:<br />
Suza<strong>na</strong> Kujundžić - Ostojić<br />
Tehnički urednik: Ivan Stantić<br />
Saradnici: Marija Horvat,<br />
Branka Bešlić, Ruža Josić,<br />
Dragan Tovarišić, T. K. Matković,<br />
Nataša Džmura, Livia Tričko Stantić<br />
Ilustrator: Bane Kerac<br />
Štampa: Rotografika <strong>Subotica</strong><br />
CIP - -<br />
, <br />
087.5<br />
TANDRČAK : dičiji <strong>list</strong> <strong>na</strong> bunjevačkom /<br />
odgovorni urednik Suza<strong>na</strong> Kujundžić - Ostojić.<br />
- 2008 br.1 – <strong>Subotica</strong> : Bunjevački<br />
informativni centar, 2008.- ilustr. : 30 cm<br />
Mesečno<br />
ISSN 1820-6735<br />
COBISS.SR-ID 228104199<br />
Učim ji da nije sramota<br />
divanit bunjevački<br />
Filip Kopunović 1.c, Dario Miković<br />
2. c, Filip Miković 4. c, i Maja Rudinski<br />
2.a.<br />
Učiteljica Ljubica Davčik, koja je<br />
prija mene pridavala ovaj izborni<br />
pridmet, kazala mi je da ću uživat u<br />
ovoj <strong>na</strong>stavi. I, tako je i bilo, volim<br />
pridavat ovaj pridmet – kazala <strong>na</strong>m je<br />
svako mož iskazat.<br />
Poslidnje smo radili bebe od karto<strong>na</strong>,<br />
divojčicu i dera<strong>na</strong>, Maru i Josu,<br />
pa smo ji oblačili u tradicio<strong>na</strong>lnu bunjevačku<br />
nošnju. Obaško smo ji crtali<br />
i posli pripinjali <strong>na</strong> bebe. Tokom ovog<br />
rada učenici su to osavrimenili, pa su<br />
to bile više haljine, što se meni jako<br />
U Osnovnoj škuli „Miloš Crnjanski”<br />
izborni pridmet Bunjevački govor<br />
s elementima <strong>na</strong>cio<strong>na</strong>lne kulture<br />
od ove škulske godine pridaje učiteljica<br />
Senka Rožumberski, koja radi<br />
u produženom boravku, a vodi i likovnu<br />
i sekciju pozorišta senki. U<br />
njezinoj grupi za bunjevački govor<br />
ima 5 učenika: Dunja Budanović 1.c,<br />
2<br />
<strong>na</strong> početku Senka Rožumberski.<br />
U grupi ima dice od prvog do<br />
četvrtog razreda i učiteljica Senka s<br />
njima radi zajedničke teme di se<br />
dopalo. Ko mali kreatori koji su s<br />
motivima priuzetim s <strong>na</strong>rodni nošnji<br />
stvorili štogod novo.<br />
Senka Rožumberski izdvaja i pis-
ŠKULARCI<br />
mice koje je radila s dicom. Nji je dobila<br />
s materijalom za pridmet Bunjevački<br />
govor s kojim je jako zadovolj<strong>na</strong><br />
jel je bogat i dobro osmišljen.<br />
Dica se <strong>na</strong> <strong>na</strong>šim časovima <strong>na</strong>jviše<br />
interesuju kako je to bilo kadgod.<br />
Vole čut kako je, <strong>na</strong> priliku, bilo meni<br />
kad sam ja bila mala. Živila sam u<br />
gradu, al sam odlazila <strong>na</strong> selo kod<br />
rodbine, di nije bilo male dice, pa su<br />
se moj tetak i tetka s<strong>na</strong>lazili da me<br />
oraspolože, i od čutaka i kuružnje<br />
pravili bebe.<br />
Na časovima bunjevačkog se divanilo<br />
o praznicima, pa su od učiteljice<br />
čuli kako su kadgod velike porodice<br />
slavile.<br />
Na kraju velikog astala bio je jedan<br />
mali, di smo bili mi, dica. Kad bi se<br />
završilo s ilom, onda smo odlazili pod<br />
velik astal, pa smo po koju tetku<br />
štipkali za prste i onda smo se svi<br />
smijali. Onda su i dica meni kazali da<br />
i oni to rade. To je sigra i dio odrastanja<br />
dice – ispripovidala je Senka.<br />
Dica su <strong>na</strong> ovim časovima opušte<strong>na</strong>.<br />
Njevi roditelji se kod učiteljice<br />
Senke mogu raspitat za svoju dicu i<br />
<strong>na</strong>pridak u ovom pridmetu kad god<br />
oni to žele. Drago joj je da svi roditelji<br />
kažu kako njim se dica raduju<br />
svakom času bunjevačkog i da su zadovoljni<br />
što je to tako.<br />
Učiteljica Senka Rožumberski kaže<br />
da planira s dicom positu svojoj<br />
mami i majki.<br />
Moja mama živi u blizini škule, i<br />
pošto još uvik imam majku, koja je 95<br />
godi<strong>na</strong>, volila bi s dicom da njim odemo<br />
u goste. Moja mama bi <strong>na</strong>pravila<br />
kako bunjevačko ilo. Volila bi da dica<br />
i kroz ovaku positu od stariji uče.<br />
Čujemo da <strong>na</strong> časovima bunjevačkog<br />
govora nisu uvik samo dica koja<br />
pohañaje ovaj predmet. Pokadkad<br />
njim se priključe učenici koji čekaje<br />
brata il sestru il koje dite iz produženog<br />
boravka. I oni se lipo uključe<br />
u rad.<br />
Ruganje i ismijavanje zbog bunjevačkog<br />
diva<strong>na</strong> ja ne dozvoljavam, ako<br />
ga i ima, ima ga u manjoj miri neg<br />
kad sam ja bila dite. Sićam se kad<br />
sam prvi put došla iz Malog Bajmoka<br />
u Kertvaroš divanila sam bunjevači jel<br />
sam tako <strong>na</strong>učila od moje majke. Al<br />
su mene druga dica ismijavala, ko i<br />
mnoge druge koji su divanili bunjevački.<br />
Ja ovu dicu vaspitavam i učim da<br />
su ono što jesu, da kad smo <strong>na</strong> srpskom<br />
<strong>jeziku</strong> i pišemo sastav onda je<br />
to „pas”, a kad smo <strong>na</strong> bunjevačkom<br />
mi slobodno možmo kazat „ker”.<br />
Učim ji da što više z<strong>na</strong>du sotim više<br />
vride, i da osite da nije sramota drugim<br />
jezikom divanit, ko ni bunjevačkim.<br />
Senka <strong>na</strong>m kaže da su joj se majka<br />
i mama izne<strong>na</strong>dile kad njim je<br />
kazala da je privatila pridavat bunjevački<br />
govor.<br />
Čudno njim je jel tog u njevo vrime<br />
nije bilo, nisu se mogli ni izjašnjavat<br />
ko <strong>Bunjevci</strong>, nit učit bunjevački u škulama.<br />
Nisu mogle ni zamislit da će<br />
ovako štogod doživit – kazla <strong>na</strong>m je<br />
<strong>na</strong> kraju Senka Rožumberski. B. E.<br />
3
PRAZNIK<br />
8. <strong>mart</strong> – Dan že<strong>na</strong><br />
Dan že<strong>na</strong>, 8. <strong>mart</strong> <strong>na</strong>ziva se još i<br />
ženski praznik. Slavi se još od prija<br />
100 godi<strong>na</strong>. Dotle žene nisu imale<br />
jed<strong>na</strong>ka prava ko muškarci: bile su<br />
manje plaćene iako su radile iste<br />
poslove, nisu imale pravo glasa <strong>na</strong><br />
izborima, nigdi nisu mogle bit kaki<br />
direktori jel slično. Zbog tog su se<br />
pobunile, održale jednu žensku konferenciju,<br />
i <strong>na</strong> čelu sa Klarom Cetkin,<br />
izašle <strong>na</strong> ulične demonstracije. Nosile<br />
su parole: „Kruva i ruže”. Kruva –<br />
ne zarañivate i ne morate kupit ništa!<br />
Al zato možete mamama dati <strong>na</strong>jlipči<br />
pokolon – poljubac. Kad joj<br />
sklopite ruke oko vrata, kažete joj,<br />
jel poklonite lipu čestitku koju ste<br />
sami opravili i <strong>na</strong>pisali, mame će biti<br />
<strong>na</strong>j-srićnije <strong>na</strong> svitu.<br />
Ako nemate ideju šta <strong>na</strong>pisat, evo<br />
nikoliko lipi stihova i izreka za vašu<br />
čestitku.<br />
„Draga moja mama, ti si moja srića<br />
Ti si moja ljubav, svakog da<strong>na</strong> veća,<br />
Draga moja mama, ti si moje krilo,<br />
Svit bi bio ružan kad te ne bi bilo...”<br />
da bi bile ekonomski cigurne, a ruže<br />
– za poboljšanje života. Da<strong>na</strong>s žene<br />
imadu više prava nego kadgod, al zato<br />
i rade puno. Na poslu, kod kuće,<br />
zauzete su oko odranjivanja dice,<br />
održavanja kuće, kuvanja užne i sve<br />
to mame stignu.<br />
Taj dan 8.<strong>mart</strong> je kasnije odreñen<br />
za meñu<strong>na</strong>rodni dan že<strong>na</strong>.<br />
Ono što svi da<strong>na</strong>s z<strong>na</strong>mo je da<br />
moramo mamama štogod poklonit.<br />
Veliki je problem - šta lipo kupiti. To<br />
ne bi tribalo da brine vas - dicu. Vi<br />
4<br />
„Moja je mama lipa i mila,<br />
U životu sve mi pruža,<br />
Zasluživa više od karanfila<br />
I buketa bili ruža.<br />
Ljubav je za mamu čudesno cviće<br />
Što nikad, nikad uvenit neće.”<br />
„Šaljem ti zvizdu <strong>na</strong>jlipčeg sjaja,<br />
šaljem ti puno sriće brez kraja,<br />
šaljem ti ljubavlju ispunjen san<br />
i <strong>na</strong>jlipče želje <strong>na</strong> da<strong>na</strong>šnji dan!”<br />
„Mnogi će ti poželiti brdo lipi stvari,<br />
al će se malo nji potrudit da to ostvari.<br />
Ja ti želim samo onoliko, koliko je<br />
potribno da budeš srić<strong>na</strong>.”<br />
„Nek ti srića postane stvarnost, nek<br />
ti zdravlje postane trajnost, nek te<br />
ljubav u srcu grije i nek se ostvare sve<br />
tvoje želje. SRIĆAN TI OSMI<br />
MART!”<br />
Ruža Josić
PISMICE<br />
Visibaba<br />
Sunce svakim zrakom zove,<br />
priroda se budi cila,<br />
kraj kaljave rpe sniga<br />
proviriva glava bila.<br />
- Vidi, <strong>na</strong>ne, što je než<strong>na</strong>,<br />
veli Manda ozare<strong>na</strong>,<br />
- bile cvasti pokrila joj<br />
svitla kapica zele<strong>na</strong>.<br />
- Kaži meni, <strong>na</strong>ne, samo<br />
čerez čeg ne stoji pravo,<br />
zašto samo doli gleda<br />
kad je tako lipa zdravo<br />
-To je, Mande, cvit prolićni,<br />
visibaba to je mala,<br />
ne mož glavu gori dignit<br />
brez sunčani očala.<br />
A<strong>na</strong> Popov<br />
5
PISMICE<br />
Tavan je<br />
čudo<br />
Dida drži <strong>na</strong> tavanu<br />
svakojake stvari<br />
samo meni, da se pentram<br />
nikad nisu dali.<br />
Tajno misto, didin budžak<br />
ko magnet me vuko,<br />
dok se nisam tamo krišom<br />
jedared zavuko.<br />
Kosa, srp i dvi motike<br />
klate se s gredice,<br />
ispod nji je vinsko bure<br />
<strong>na</strong> njim potkovice.<br />
Ram gvozdeni, vrata spala,<br />
<strong>na</strong> kasu podsića<br />
u njim prašnjav, stari šator<br />
i rpa kočića.<br />
Srušim ništa, a kad ono<br />
„Rum” piše <strong>na</strong> boci!<br />
Otkud ode kad to piće<br />
piju moreplovci<br />
Na kovčegu povelikom<br />
brava zarña<strong>na</strong>,<br />
otklopim ga istog tre<strong>na</strong><br />
a unutra – strava.<br />
6
PISMICE<br />
Odozgor su penzle, platno,<br />
meredov, udice,<br />
smotak tanke, sjajne, žice<br />
ko za tamburice.<br />
Nañem pero paunovo<br />
opasač i ra<strong>na</strong>c,<br />
komad roga, šah figure,<br />
džepni sat i la<strong>na</strong>c.<br />
Žuto zvonce što se ovci<br />
veže oko vrata,<br />
lopte, davno pokidane<br />
i stari karata.<br />
Razglednica, <strong>na</strong> njoj stoji<br />
„Pozdrav sa Triglava”,<br />
dida piše da je ladno<br />
da snig provijava.<br />
Jed<strong>na</strong> slika, <strong>na</strong> njoj laña<br />
pripu<strong>na</strong> mor<strong>na</strong>ra,<br />
med njima je, kandar, dida<br />
al iz mladi da<strong>na</strong>.<br />
A <strong>na</strong> drugoj utakmica<br />
sigra se <strong>na</strong> travi,<br />
lopta leti svom silinom<br />
a moj dida brani.<br />
Na dnolu su niki spisi<br />
špargom uvezani.<br />
Na tavanu sakriveni<br />
mora da su tajni.<br />
Tom otkriću dodam maštu<br />
za to imam dara,<br />
začas složim pripovitku<br />
i zovnem drugara.<br />
Z<strong>na</strong>š mi dide Klamne glavom.<br />
E, o<strong>na</strong>j sa štakom,<br />
zanimljiv je imo život<br />
u pogledu svakom.<br />
On je davno, u mladosti<br />
moreplovac bio,<br />
kad se, željan avanture,<br />
u svit otisnio.<br />
Prošo bure i gusarske<br />
potapo brodove,<br />
al se moro kući vratit<br />
zemlju da poore.<br />
Imo je i vinograde,<br />
dolove i ovce,<br />
kasu ko po šafunera<br />
u njoj silne novce.<br />
Timario konje rasne<br />
nije tio druge,<br />
već kasače koji jure<br />
s kraja <strong>na</strong> kraj duge.<br />
Za loptu je imo smisla<br />
ko ja <strong>na</strong>priliku,<br />
da je tio, svitsku slavu<br />
steko bi veliku.<br />
Volio je šah i karte,<br />
tamburicu sviro,<br />
bavio se i slikarstvom<br />
kad god bi dospio.<br />
Bio lovac a kad uzme<br />
sačmaru i ra<strong>na</strong>c<br />
platio je, borme, glavom<br />
pravi kapitalac.<br />
Liti peco <strong>na</strong> Du<strong>na</strong>vu<br />
štuke i somove,<br />
zimi s društvom plani<strong>na</strong>ra<br />
osvajo vrvove.<br />
Reskirajuć čak i život<br />
čuvo spise važne,<br />
a to spada – dodam tijo<br />
u državne tajne.<br />
Legenda je, veli drugar<br />
to se zbilja vidi!<br />
Al on oće pripovitku<br />
i o drugom didi.<br />
Ma, razumim z<strong>na</strong>tiželju<br />
i mene zanima<br />
do koji ću doć otkrića<br />
dva tava<strong>na</strong> ima.<br />
Gabrijela Diklić<br />
7
PISMICE<br />
Baba Marta<br />
Dovela <strong>na</strong>m Dida Mraza,<br />
srebrne praporce,<br />
letile su <strong>na</strong> sve strane<br />
i grudve, i sonce.<br />
Na nosiće <strong>na</strong>še male<br />
zakačila rumen broš,<br />
bilila se dva miseca<br />
i nedilju koju još.<br />
Jeste, baš joj lipo stala<br />
ta alji<strong>na</strong> sjaj<strong>na</strong>, bila,<br />
al je, bome, svima <strong>na</strong>ma<br />
u tom ruvu dosadila.<br />
Već želimo osmij Sunca,<br />
cviće, laste, rode...<br />
Nek što prija bućur sveže<br />
i nek ode, ode.<br />
Ta valjda će već jedared<br />
krenit <strong>na</strong> taj dalek put,<br />
jal zovemo Baba Martu -<br />
nek ositi njezin prut!<br />
A<strong>na</strong> Popov<br />
8
KAD NARASTEM BIĆU<br />
Transfuzijski tehničar<br />
Mališani često maštaje o tom da<br />
će bit doktori, medicinske sestre…<br />
Taki san imala je i <strong>na</strong>ša sagovornica<br />
Jasmi<strong>na</strong> Miladinović, pa je zato upisala<br />
sridnju medicinsku škulu. Praksu<br />
je pohañala u Opštoj bolnici ode<br />
u Subotici, di i da<strong>na</strong>s radi. Kad je vidila<br />
<strong>na</strong>čin rada, pa te epruvete, pipete…<br />
prosto se „zaljubila” u svoju<br />
profesiju.<br />
Kako bi opisali vaše radno misto<br />
Ko svi u bolnici, nosimo bile unifomre<br />
i mantile, klompe... i dočekivamo<br />
drage sugrañane <strong>na</strong> <strong>na</strong>šem<br />
odiljenju. Ode se dobrovoljno-humano<br />
daje krv. Z<strong>na</strong>či ko želi da pomogne<br />
nikom bolesniku, jel mu s<br />
datom krvi spasi život doñe kod <strong>na</strong>s.<br />
Ode još odreñivamo i krvne grupe i<br />
Rh faktor, proviravamo dal pacijenti<br />
mogu primit odreñenu krv, radimo s<br />
trudnicama, vadimo krv, mirimo pritisak,<br />
vršimo kontrolne priglede...<br />
Jel je Vaše radno misto samo u bolnici...<br />
Često iñemo i <strong>na</strong> teren: po škulama,<br />
fabrikama, selima, organizujemo<br />
liti „humanu subotu”, zimi<br />
„humani Božić” – akcije dobrovoljnog<br />
davanja krvi. Mož doć svako ko<br />
je zdrav od 18 do 65 godi<strong>na</strong> i ko želi<br />
učinit dobro dilo. Možte doć sami el<br />
povest svojeg prijatelja, drugaricu sa<br />
sobom, ko će vam pravit društvo.<br />
Kako izgleda jedno dobrovoljno davanje<br />
krvi<br />
Budući davalac doñe kod <strong>na</strong>s, ljubazno<br />
i <strong>na</strong>smijano osoblje ga primi,<br />
popuni upitnik kako bi dobili nike<br />
informacije o njemu, zatim malo ga<br />
bocnemo u prstić da vidimo jel ima<br />
dovoljno gvožña (jel ako nema ne<br />
možemo uzet krv), odredimo krvnu<br />
grupu <strong>na</strong> pločici. Zatim, doktorica<br />
ga prigleda, posluša pluća,<br />
izmiri pritisak... Ako je davaoc<br />
potpuno zdrav prilazi u punkciju<br />
(soba za davanje krvi) di<br />
ima udobni kreveta <strong>na</strong> koji davaoci<br />
legnu, ispruže ruku, a<br />
tehničari njim uzimaje krv.<br />
Posli tog, ruka se zavije, još<br />
malo se leži <strong>na</strong> krevetu i onda<br />
odlaze <strong>na</strong> doručak di dobijaje<br />
kako <strong>na</strong>ši „dobrovoljci” kažu<br />
fine sendviče i sokić.<br />
Za sve to često ji i <strong>na</strong>gradimo<br />
zafalnicom i prikladnim<br />
poklončićima (hemijske, satovi,<br />
majice, kačketi, priveski...).<br />
Sve to traja oko trideset minuta.<br />
Šta radite s dobijenom krvlju<br />
Uzima se 450 mlilitara i dva uzorka<br />
krvi iz koje odreñivamo krvnu<br />
grupu i jel davaoc zdrav. Obrañe<strong>na</strong> i<br />
sreñe<strong>na</strong> krv čuva se u frižiderima i<br />
ukoliko je o<strong>na</strong> potrib<strong>na</strong> kojem pacijentu<br />
koji je bolestan o<strong>na</strong> se izdaje i<br />
nosi <strong>na</strong> odiljenje.<br />
Dal dolaze i oni mlañi<br />
Naravno, dolaze <strong>na</strong>m dičica iz vrtića<br />
s vaspitačicama, ko i učenici osnovni<br />
i sridnji škula da vide odiljenje<br />
i samim tim da se oslobode strava od<br />
sindroma „bilog mantila”, a i oni<br />
stariji škularci iz<strong>na</strong>d 18 godi<strong>na</strong> pokadkad<br />
se i odlučivaje <strong>na</strong> dobrovoljno<br />
davanje krvi. Često dobijemo i<br />
crteže od oni <strong>na</strong>jmlañi, koje čuvamo<br />
ode u <strong>na</strong>šim sobama kako bi ji i ostali<br />
imali prilike vidit. Naravno, i oni<br />
imadu prilike probat taj fini doručak.<br />
Pozivamo i <strong>na</strong>še drage čitaoce<br />
„Tandrčka” da <strong>na</strong>s posite i vide kako<br />
mi ode radimo, a <strong>na</strong>ravno mogu doć<br />
sa svojim vaspitačima, učiteljima,<br />
mama, tatama... L. T. S.<br />
9
PROČITAJ<br />
„Šampion kroz prozor”<br />
Vladimir Stojšin, savrimen<br />
dičiji pisac, za roman<br />
„Šampion kroz prozor”<br />
dobio je <strong>na</strong>gradu 1987.<br />
godine kadgod , a i da<strong>na</strong>s,<br />
vrlo popularnog časopisa<br />
za dicu „Politikinog zabavnika”.<br />
To je duhovita i<br />
maštovita pripovitka o siromašnom<br />
pančevačkom<br />
nosaču Ćiri Šampionu, čoviku<br />
velikog srca, koji je za<br />
vrime II svitskog rata usvojio<br />
i s puno ljubavi odgajo<br />
šestero dice.<br />
„Jedno pola godine pre<br />
Ćirinog susreta sa svetskim<br />
bokserom stigao je u<br />
Pančevo voz pun izbegličke<br />
dece.A sva su deca bila<br />
ošiša<strong>na</strong>. Onda su davali decu<br />
iz voza. Ošiša<strong>na</strong> deca<br />
su ljubila gvozdeni voz i<br />
plakala. A čim ih neko<br />
uzme za ruku, prestajala<br />
su da plaču i bila su vesela.<br />
Tu je bio i Ćira. Imao<br />
je <strong>na</strong> glavi nosačku kapu,<br />
sa šiltom. Ta kapa je bila<br />
tako velika da je u njoj<br />
uvek bila pomrači<strong>na</strong>. Smeje<br />
se Ćira, skine kapurinu,<br />
pa njom lupi o šaku, a železničar<br />
mu da jedno dete...”<br />
Dico, pro<strong>na</strong>ñite uz pomoć<br />
vaši škulski bibliotekara<br />
ovu bajkoliku knjigu!<br />
Čitaćete je s puno pažnje i<br />
s osmihom <strong>na</strong> licu do samog<br />
kraja.<br />
Savituje vas: A<strong>na</strong> Popov<br />
10<br />
Coca cola i mobilni telefon<br />
Najnoviji hit! Telefon koji radi<br />
<strong>na</strong> „coca colu”. Prosto neodoljivi<br />
spoj. Kineska dizajnerka Daizi<br />
Dženg je za „Nokiju” <strong>na</strong>pravila<br />
mobilni telefon koji pokreću ugljeni<br />
hidrati, a ne baterija.<br />
Ono što je <strong>na</strong>jinteresantije jeste<br />
upravo to da „Nokijinom” <strong>na</strong>jnovijem<br />
prototipu telefo<strong>na</strong> ne triba<br />
električ<strong>na</strong> energija već <strong>na</strong>pitak.<br />
Tačnije, potrib<strong>na</strong> mu je, al je dobija<br />
od „coca cole”, a ne iz baterije.<br />
Telefon crpi energiju iz šećera<br />
koja se <strong>na</strong>lazi u <strong>na</strong>picima ko što su<br />
„coca cola”, „pepsi”, „fanta”, „red<br />
bull”… a korisnici ti telefo<strong>na</strong> više<br />
neće morat koristit punjače za<br />
svoje ureñaje, već samo <strong>na</strong>liju <strong>na</strong>pitak<br />
u mali rezervoar.<br />
L. T. S.
PISMICE<br />
Pivac<br />
Na jutarnjem se nebu<br />
trne zadnja zvizda,<br />
u kokošinjcu <strong>na</strong>šem<br />
<strong>na</strong>mišćaje se gnjizda.<br />
Ko i uvik prvi,<br />
Sunce lipo zdravi,<br />
<strong>na</strong>š je pivac <strong>na</strong>jlipši<br />
kukurikom se javi!<br />
„Ajte koke”, kaže pivac<br />
dok malo zoba proso,<br />
„Novi dan je došo<br />
svako <strong>na</strong> svoj poso”.<br />
Odavno još z<strong>na</strong> se<br />
čiji poso šta je,<br />
pivac pravi reda<br />
koka snese jaje.<br />
Kad je sve poreño<br />
pivac ima kada,<br />
šta će sada radit<br />
traži digod lada.<br />
Čim se malo oladio<br />
vrag mu ne da mira,<br />
odmirava koke<br />
<strong>na</strong>jlipšu sebi bira.<br />
Raspivo se pivac<br />
smišlja nove rime,<br />
dobro mu je u avliji<br />
lipo mu je vrime.<br />
Skoči pivac <strong>na</strong> tarabu<br />
pa ponosno sidi,<br />
sad sem svoji koka<br />
i komšijske vidi!<br />
Novi stih svi su čuli<br />
dubokog je glasa,<br />
uz pivčiji kukurik<br />
i komšiluk se talasa!<br />
I. Stantić<br />
11
NARODNO BLAGO<br />
Čovik s onog svita<br />
Tako bili jedared jedan čovik i<br />
jed<strong>na</strong> že<strong>na</strong>, pa išli kopat kuruze. Čovik<br />
je s konjom plužio, a že<strong>na</strong> je kopala.<br />
Kad je bilo podne, sunce je<br />
zdravo pripeklo, a čovik kaže: Ženo<br />
z<strong>na</strong>š šta Ti sidi u lad pod ovaj drač a<br />
ja iñem <strong>na</strong> salaš <strong>na</strong>pojit konja i donet<br />
ladne vode za piće, a poslipodne ćemo<br />
obadvoje kopat. Čovik ode, a že<strong>na</strong> je<br />
skoro zadrimala u ladu. Malo se trgla<br />
kad je jedan čovik pita: Ženo imaš<br />
li malo vode, ja sam zdravo žedan A<br />
o<strong>na</strong> kaže: Nemam, al očo je moj čovik,<br />
pa će donet u ñugi ladne vode. A<br />
odkaleg ti iñeš kad si taki žedan On<br />
kaže: Pa ja, z<strong>na</strong>š, iñem s onog svita.<br />
A že<strong>na</strong> sva zinila od čuda pa ga pita:<br />
A jesil ti tamo slučajno vidio <strong>na</strong>šeg<br />
si<strong>na</strong> koji je umro prija godinu da<strong>na</strong><br />
Čovik se malo razmisli pa joj kaže:<br />
Jesam, jesam, vidio sam ga. Pa mi<br />
smo tamo prve komšije i lipo se slažemo.<br />
Že<strong>na</strong> još više u čudu, pa pita:<br />
Pa, kako mu je tamo Kako živi i jel<br />
je zdrav Ovaj kaže da je zdrav i da<br />
mu je tamo dobro, samo je malo<br />
nezgodno što nema ni božji di<strong>na</strong>r da<br />
kupi cigaretle, jel da popije sok i kafu<br />
s društvom. Kad je to čula, sirota<br />
že<strong>na</strong> mu utrčala u rič: Pa jel bi mu ti<br />
tio malo novaca ponet On kaže: Oću<br />
drage volje. Ja oma iñem tamo samo<br />
sam imo nikog posla ode <strong>na</strong> zemlji.<br />
Čovikov kaput je visio <strong>na</strong> draču, a<br />
o<strong>na</strong> ga skine pa iz buñelara izvadi<br />
sve novce što su u njem bile, pa pošalje<br />
sinu <strong>na</strong> o<strong>na</strong>j svit. Kad se ovaj<br />
malo odmako stiže i njezin čovik, a<br />
že<strong>na</strong> istrčala prid njeg da što prija<br />
kaže šta je novo. Ispripovida mu kako<br />
je <strong>na</strong>išo čovik koji iñe s onog svita.<br />
I još kaže: Našem sinu teško što<br />
nema novaca da popije kafu i kupi cigaretle,<br />
pa sam ja dala da mu ponese<br />
sve što je bilo u buñelaru, a mi ćemo<br />
moć kakogod zaradit druge novce.<br />
Čovik se misli pa kaže: Da to nije slučajno<br />
bio Ento Že<strong>na</strong> se zbuni pa mu<br />
kaže: Ja ne z<strong>na</strong>m. Nisam ga pitala<br />
kako mu je ime. Čovik uzjaši <strong>na</strong> konja<br />
ne bil ga kakogod stigo i uzo novce.<br />
Kad je Ento vidio da su čovik i<br />
že<strong>na</strong> svatili da su privareni, on pobode<br />
konja pa biž. Nuz put kako je bižo<br />
<strong>na</strong>iñe <strong>na</strong> vetrenjaču, uñe unutra i kaže<br />
mli<strong>na</strong>ru: Brzo skini to braš<strong>na</strong>vo<br />
odilo i kapu, a obuči moje, pa biž kud<br />
z<strong>na</strong>š. Evo seljaci oće da te istuku. Kažu<br />
da si varo kad si uzimo <strong>na</strong>platu za<br />
mlivenje braš<strong>na</strong>. Mli<strong>na</strong>r se prisvuče,<br />
pa biž što je brže mogo, a Ento obuče<br />
ovo braš<strong>na</strong>vo odilo, i još se po licu<br />
pospe s brašnom da ga kogod ne<br />
pripoz<strong>na</strong>. Kad je o<strong>na</strong>j čovik stigo, pita<br />
Entu mli<strong>na</strong>ra: Kud je očo o<strong>na</strong>j privarant<br />
Ento mu kaže da je pobigo<br />
u šumu. Sad čovik šta će pa zamoli<br />
mli<strong>na</strong>ra: Dobri čovče, pričuvaj mi konja,<br />
jel ne možem kroz šumu <strong>na</strong> konju.<br />
Čovik potrče pišice što je brže<br />
mogo, a onom ni traga ni glasa, pa<br />
se umoran i snužden vrati do vetrenjače.<br />
Kad on tamo, a ono nema mu<br />
ni konja. Sidne da se malo odmori i<br />
u tom svati kako je privaren. Onda<br />
polagano ode kod žene, pa čim je<br />
došo bliže a o<strong>na</strong> ga pita: Čovče, pa<br />
di ti je konj A on joj kaže: Ti si <strong>na</strong>šem<br />
sinu poslala novce da ima za trošak,<br />
a ja sam mu poslo konja da ne<br />
iñe pišice.<br />
Onda obadvoje uzmu motike, pa<br />
brez riči stanu kopat kuruze.<br />
Narod<strong>na</strong> pripovitka<br />
Ispripovidala:<br />
A<strong>na</strong> Vojnić Kortmiš<br />
12
PUTOVANJA<br />
Arheološki <strong>na</strong>lazi kazuju <strong>na</strong>m da<br />
je <strong>na</strong> prostoru da<strong>na</strong>šnje Ukrajine<br />
bilo ljudski <strong>na</strong>stojbi<strong>na</strong> oko perioda<br />
Gvozdenog doba, a virovatno i prija.<br />
Ovu zemlju <strong>na</strong>seljavali su i gradili<br />
razni <strong>na</strong>rodi. Kadgod dio velikog Sovjetskog<br />
saveza, ova prostra<strong>na</strong> istočnoevropska<br />
zemlja još uvik je med<br />
<strong>na</strong>jvećima <strong>na</strong> <strong>na</strong>šem kontinentu.<br />
Dom je priko četrdeset milio<strong>na</strong> ljudi<br />
a graniči se sa slidećim državama:<br />
Rusijom, Bilorusijom, Poljskom, Madžarskom,<br />
Rumunijom i Moldovom.<br />
Ko što se mož pritpostavit, u Ukrajini<br />
živi tušta svita iz okolni država,<br />
pa je tako ruski jezik vrlo često oma<br />
iza zvaničnog ukrajinskog, kojem je<br />
dosta sličan. U 9. viku istočnoslovinska<br />
pleme<strong>na</strong> imala su svoje <strong>na</strong>stojbine<br />
<strong>na</strong> području da<strong>na</strong>šnjeg Kijeva,<br />
koji je glavni grad Ukrajine.<br />
Ovaj grad je i kadgod imo važnu<br />
ulogu. Pleme koje je preteča ruskog<br />
<strong>na</strong>roda, a zvalo se „Rus”, proširilo je<br />
svoj uticaj i kulturu baš s ovog prostora.<br />
Veliči<strong>na</strong> Ukrajine i njezin položaj<br />
u blizini drugi kultura, imo je<br />
za poslidicu razdvajanje njezine teritorije<br />
<strong>na</strong> dvi i više stra<strong>na</strong>. Ovo se<br />
trevilo više puti u istoriji.<br />
Tako je u Rusku imperiju očo dobar<br />
dio istočne Ukrajine, dok je njezine<br />
zapadne krajove kontrolisala i<br />
Ukraji<strong>na</strong><br />
uzela pod svoje Austro - Ugarska<br />
mo<strong>na</strong>rhija. No, nije Ukraji<strong>na</strong> jedi<strong>na</strong><br />
doživila sudbinu da bude podilje<strong>na</strong><br />
med dvi velike sile. U to mož posvidočit<br />
i poljska istorija, pa i druge<br />
manje države Evrope. Završetkom<br />
ratova, prve polovine 20. vika, Ukraji<strong>na</strong><br />
postaje jed<strong>na</strong> od ključni republika<br />
Sovjetskog saveza. Njezine granice<br />
se proširivaje ka zapadu i jugu,<br />
kad je u njezin sastav ušlo poluostrvo<br />
Krim, koje je da<strong>na</strong>s autonom<strong>na</strong><br />
republika, sa svojom zastavom i grbom.<br />
Pored ovog specijalnog statusa<br />
poluostrva, dva ukrajinska grada imadu<br />
specijalni status. Jedan je Kijev,<br />
<strong>na</strong>jveći i glavni grad zemlje, a drugi<br />
je Sevastopolj koji je pod ugovorom<br />
s Rusijom posto sidište crnomorske<br />
flote, ruske mor<strong>na</strong>rice. Nakon raspada<br />
Sovjetskog saveza, 1991. godine<br />
Ukraji<strong>na</strong> ponovo postaje nezavis<strong>na</strong><br />
država.<br />
13
VAŠI RADOVI<br />
Proliće i Kata<br />
Stiže proliće,<br />
kuca <strong>na</strong> vrata,<br />
dica se raduju,<br />
s njima i Kata.<br />
Eno, roda,<br />
eno, lasta,<br />
lete cila jata.<br />
Sve to gleda iz avlije<br />
<strong>na</strong>smija<strong>na</strong> mala Kata.<br />
Benjamin Kujundžić IV c<br />
OŠ ,,ðuro Salaj” <strong>Subotica</strong><br />
Marko<br />
Ja se zovem Marko,<br />
mali razigranko.<br />
Veselog sam glasa,<br />
a i lipog stasa.<br />
Pivam pisme svoje<br />
baš mi lipo stoje.<br />
Za kraj ću vam reći –<br />
ne volim bit treći.<br />
Taki sam ja Marko,<br />
Marko razigranko.<br />
Do<strong>na</strong>tela Dačai III a<br />
OŠ ,,ðuro Salaj” <strong>Subotica</strong><br />
14
ČOŠA ZA DUŠU<br />
O poklanjanju<br />
Svi se, pritpostavljam, veselite kad<br />
dobijete poklon ko i kad poklanjate<br />
drugima. Jestel se kadgod zapitali<br />
koliko je stari običaj poklanjanja.<br />
Kako je <strong>na</strong>sto običaj poklanjanja<br />
Korene običaja davanja poklo<strong>na</strong><br />
možmo pro<strong>na</strong>ć u dobo rimskog carstva<br />
i njevoj tradiciji po kojoj su<br />
tokom Satur<strong>na</strong>lie, festivala koji se organizovo<br />
u slavu Boga Satur<strong>na</strong>,<br />
Rimljani - imperatoru, ko i jedni drugima,<br />
davali poklone privezane za<br />
grane zimzelenog drveta, koje su <strong>na</strong>zivali<br />
STRENAE. Ovo je priraslo u<br />
pokušaj da se poklanjanjom ostvari<br />
korist i ostavi utisak, pa se počelo s<br />
poklanjanjom skupocini darova –<br />
garderobe i pridmeta <strong>na</strong>pravljeni od<br />
zlata i srebra.<br />
U kršćanstvu je, prema pridanju,<br />
darivanje počelo kad su tri kralja u<br />
Vitlejemu positili tek roñenog Krista<br />
i poklonili mu zlato, tamjan i smirnu.<br />
Smatra se da se novogodišnji i<br />
božićni pokloni razminjivaje ko sićanje<br />
baš <strong>na</strong> taj dogañaj.<br />
Persijanci su za Novu Godinu<br />
poklanjali jaja ko simbol blagostanja,<br />
dok je u Sridnjem viku u Engleskoj<br />
bilo popularno dragu osobu darivat<br />
s parom rukavica.<br />
Samim činom poklanjanja vi šaljete<br />
poruku osobi kojoj poklanjate<br />
da vam je stalo do nje. Sitite se kako<br />
su vaš drug, drugarica pa i simpatija<br />
bili srićni kad ste njim štogod poklonili.<br />
Kome i šta poklanjat<br />
Pokloni služe da obraduju one koje<br />
volimo, učine ji zadovoljnim i da<br />
<strong>na</strong>s usriće.<br />
Pokloni se mogu kupit al i <strong>na</strong>pravit.Napravljeni<br />
pokloni mogu imat<br />
veću vridnost nego kupljeni, jel ste ji<br />
vi sami <strong>na</strong>pravili za dragu osobu.<br />
Kod poklanjanja vridnost samog poklo<strong>na</strong><br />
je manje važ<strong>na</strong>, bitno je da vi<br />
mislite <strong>na</strong> osobu kojoj dajete poklon.<br />
Možda ovo zvuči ko prazne riči, al<br />
je stvarno tako.<br />
Niki misle da je bolje ne kupit ništa,<br />
neg da kupe štogod jeptino, što<br />
je, <strong>na</strong>ravno, pogrišno, jel skromni i<br />
pažljivo odabrani pokloni su puno<br />
z<strong>na</strong>čajniji i vridniji od<br />
„papreni” poklo<strong>na</strong>.<br />
Kad poklanjamo skupe<br />
poklone drugarima možmo<br />
ji dovest u neprijatnu<br />
situaciju jel će mislit da<br />
imadu obavezu da <strong>na</strong>m<br />
uzvrate isto skupim poklonima,<br />
a pošto ne rade i<br />
nemadu svoju platu osićaće<br />
se nezadovoljno i<br />
manje vridnima.<br />
Vaš drug jel drugarica<br />
će se cigurno obradovat<br />
kakom crtežu, CD-u jel<br />
knjigi.<br />
Simpatija će bit prisrić<strong>na</strong><br />
ako joj <strong>na</strong>pišete kako<br />
lipo pismo, poklonite cvit<br />
a možda ako ste pisnički <strong>na</strong>dareni<br />
<strong>na</strong>pišete pismu posvećenu samo<br />
njoj.<br />
Šta poklonit mami za 8. <strong>mart</strong><br />
Mame su vašim roñenjom već dobile<br />
<strong>na</strong>jlipši poklon. Možete ji obradovat<br />
tako što ćete tog da<strong>na</strong> (8.<br />
<strong>mart</strong>a) bit pažljivi i dobri prema njima.<br />
Mada bi ovo tribalo da se podrazumiva<br />
tokom cile godine. Lip<br />
crtež, otpiva<strong>na</strong> pisma, <strong>na</strong>pravlje<strong>na</strong><br />
čestitka, vaša slika s posvitom, cvit,<br />
samo su niki od pridloga kako možte<br />
izne<strong>na</strong>dit mame za Dan že<strong>na</strong>.<br />
Poklon nije obaveza, već z<strong>na</strong>k ljubavi<br />
i pažnje, tako da bilo koji poklon<br />
odaberete cigurno ćete je obradovat.<br />
Branka Bešlić, psiholog<br />
15
OĆU DA ZNAM<br />
Sve o klikerima<br />
PORIKLO – ne z<strong>na</strong> se zacigurno<br />
kad su izmišljeni klikeri. Nastariji zapisi<br />
potiču od prije 5.000 godi<strong>na</strong>. S<br />
njima su se sigrali još stari Rimljani.<br />
Samo njevi klikeri nisu bili ko da<strong>na</strong>šnji.<br />
To su bili sitni kamenčići.<br />
Dok je imperator Avgust vodio osvajačku<br />
politiku volio se i klikerovat.<br />
16<br />
Tu sigru prino je i u Britaniju. Njima<br />
se baš nisu sviñali kameni klikeri, pa<br />
su ji pravili od mermera (vrste kame<strong>na</strong>)<br />
jel od gline (vrste zemlje). Venecijanci<br />
su <strong>na</strong>pravili prve caklene klikere,<br />
al su ji drugi ismijali jel za nji<br />
su oni bili slabi.<br />
KAKO SE PRAVE KLIKERI –<br />
Klikeri se <strong>na</strong>jčešće prave od cakla.<br />
Komadi lomljenog cakla od duncoški<br />
boca, vaze, zdile jel već čega drugog<br />
slomljenog, meću se u specijalnu<br />
mašinu koja ji drobi. Zatim se tako<br />
usitnjeno caklo ubaciva u specijalne,<br />
velike peći slične onim parasničkim,<br />
al s daleko većom temperaturom.<br />
Caklo se otopi, postane tečno, otopljene<br />
kapi cakla padaje <strong>na</strong> pokretnu<br />
traku koja se vrti, oblikuje i ladi klikere.<br />
Na kraju trake gotovi klikeri<br />
padaju u kabo, otaleg ji pakuju i<br />
nose u dućan, a iz duća<strong>na</strong> u tvoj<br />
džep.<br />
NAZIVI KLIKERA – E, o tom<br />
mož pisat cio dan. Di god se derani<br />
(a i cure) sigraje klikeranja oni imadu<br />
i svoja ime<strong>na</strong>. Evo <strong>na</strong> priliku:<br />
<strong>na</strong>jbolji za gañanje – pucer jel buzdovan<br />
<strong>na</strong>jbolji za razbijanje – dozer<br />
<strong>na</strong>jveći – džomba<br />
nov novcat – glancer<br />
<strong>na</strong>reni kliker – šarac.<br />
Prema materijalu od kojeg je opravljen<br />
– porcika, plaste<strong>na</strong>c, gvozde<strong>na</strong>c,<br />
<strong>na</strong>ftaš<br />
cakleni – cakle<strong>na</strong>c, a zvali su se<br />
po broju i boji „pera” koje su imali<br />
ulivene (dvoperac, troperac, šestoperac…).<br />
PRAVILA SIGRE – Izabrat dobar<br />
teren – ne beton, već zemlju, da<br />
nije zdravo džombava.
OĆU DA ZNAM<br />
Petom patike jel kake druge obuće,<br />
opravit jamu.<br />
Dogovore se kojim redom će bacat<br />
klikere.<br />
Redom se baca prema jami i čiji<br />
je <strong>na</strong>jbliži, on igra prvi.<br />
Prvo specijalnom tehnikom ubaciš<br />
u jamu, a onda gañaš protivnika.<br />
Ako si ga pogodio, njegov kliker<br />
iñe u tvoj džep. A ako nisi igra drugi<br />
po redu koji je <strong>na</strong>jbliži jami.<br />
Ima tu još tušta pravila: ako ja<br />
ubacim kliker u jamu, a tvoj je daleko<br />
možem tražit „dva <strong>na</strong> četri”. To<br />
z<strong>na</strong>či da možeš pokušat dvared ubacit<br />
kliker u jamu, ako ne pogodiš onda<br />
ja mećem moj kliker četri prsta<br />
daleko od tvojeg i gañam. Ako te pogodim<br />
ofulio sam tvoj kliker. Ako<br />
slučajno ubaciš kliker u jamu onda<br />
počinje čačkanje. Odmakneš se od<br />
jame koliko očeš, udaraš mojeg i ako<br />
ga izbiješ, a tvoj ostane – pobedio si.<br />
I još jedno važno pravilo – klikeri<br />
se sigraju uz veliku dreku. To ti doñe<br />
ko poziv <strong>na</strong> sigru onima koji vas nisu<br />
vidili.<br />
TEHNIKE GAðANJA – ima ji<br />
razni: ñera, ñogza, po metera, meter…<br />
Najčešće se gaña ñozgom. Igraču je<br />
ruka u ajeru (a mož bit oslonje<strong>na</strong> <strong>na</strong><br />
kolino ako kleči), kliker se pridržava<br />
vrvom kažiprsta i noktom palca. Onda<br />
se ispaljiva okidanjom palca. Kliker<br />
dobije veliko ubrzanje, i ako si<br />
bio pricizan, o<strong>na</strong>da tako dobro zvekneš<br />
protivnički kliker da on odleti po<br />
par meteri u daljinu. Sve to ne mož<br />
proć brez deranja: „Tačno u čelenku!”.<br />
SANKCIJE – Najveće sankcije<br />
ñak mož doživit od učitelja ako mu<br />
on zapleni čitavu kesu klikera. Onda<br />
ti džabe što si fulio čitav dan. Al ako<br />
se tog ne sigraš u učionici, a još ako<br />
z<strong>na</strong>š i pismicu D. Lukića „Učitelju’<br />
izdeklemuješ, ni tu nećeš rñavo proć.<br />
Ako pismu ne z<strong>na</strong>š, <strong>na</strong>ñi je u biblioteki<br />
i <strong>na</strong>uči. A evo i jednog njezinog<br />
dila (pripiv):<br />
UČITELJU<br />
…<br />
Kad tri kamenca skakuću,<br />
kad tri staklenca šapuću,<br />
kad tri olovca zazvone,<br />
sve <strong>na</strong> svitu potone.<br />
O, učitelju, vrati mi klikere.<br />
U svakom po jedan deran živi<br />
i nisu oni krivi što da<strong>na</strong>s ne z<strong>na</strong>m...<br />
Ruža Josić<br />
17
18<br />
BOJANKA
MOZGALICE<br />
KOJA SENKA ODGOVARA NAŠEM YECU<br />
SPOJI BROJOVE DA VIDIŠ KO SE SAKRIO NA SLIKI<br />
PRONAðI RAZLIKE IZMED LIVE I DESNE SLIKE<br />
19
VICOVI<br />
SUMNJIVA BOLA<br />
Učiteljica proziva Josu:<br />
- Joso, juče opet nisi bio u<br />
škuli!<br />
- Majka mi boles<strong>na</strong>!<br />
- Svaki put kad izostaneš iz<br />
škule tebi je majka boles<strong>na</strong>.<br />
Ne virujem ja u to!<br />
- Jeste, učiteljice, i mi sumnjamo<br />
da majka glumi!<br />
Nema zime<br />
dok ne padne inje;<br />
Ni prolića<br />
dok sunce ne sine;<br />
Ni radosti<br />
dok ne diliš s kime!<br />
BUNJEVAČKE<br />
NARODNE IZREKE<br />
5ZAMALO PETICA<br />
Došo Pere kući i kaže roditeljima:<br />
- Da<strong>na</strong>s sam zamalo dobio<br />
peticu u škuli.<br />
Pitaje ga roditelji:<br />
-Kako<br />
Pere njim kaže:<br />
- Pa dobio drug pored mene!!!<br />
ŠTA RADI DIREKTOR<br />
Dobili učenici u škuli zadatak da <strong>na</strong>pišu sastav <strong>na</strong> temu: „Šta bi<br />
uradio da sam direktor”. Svi učenici vridno pišu, samo Marko sidi i<br />
čeka. Primetila to učiteljica pa ga pita:<br />
- Marko, zašto ti ništa ne pišeš!<br />
- Čekam sekretaricu pa ću joj izdiktirat!<br />
Briga srce čovika strovali,<br />
lipa rič ga razgali.<br />
Brigo moja priñi <strong>na</strong> drugog.<br />
Bubne pa ostane živ.<br />
Carska se ne poriče.<br />
Crv i tvrdo drvo buši.<br />
KAKO U CIRKUS<br />
Majka svituje unuka kako se<br />
triba vladat:<br />
- Pere, moraš bit dobar, pa<br />
ćeš otić <strong>na</strong> nebo u raj. Ako budneš<br />
rñav deran, otićeš u pako!<br />
- Majko, a šta triba da uradim<br />
da bi očo u cirkus<br />
KAŠNJENJE<br />
Pita učiteljica Antu<strong>na</strong>:<br />
- Zašto ti Antune svaki dan<br />
kasniš u škulu<br />
- Zato što <strong>na</strong> ćoši prija škule<br />
stoji z<strong>na</strong>k <strong>na</strong> kojem piše „US-<br />
PORI! ŠKULA!”