Vatrogasni Vjesnik
Vatrogasni Vjesnik
Vatrogasni Vjesnik
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
struka i praksa<br />
17 predstavnici državnih tijela, ispitnih<br />
laboratorija, fakulteta i sl. Ipak, ovakav<br />
neproporcionalni sastav tehničkog odbora<br />
u konkretnom slučaju nije posebno<br />
značajan, jer je HZN/TO 94 praktički isključivo<br />
prihvaćao europske norme koje<br />
je netko drugi (CEN) donio, bez utjecaja<br />
na njihov sadržaj.<br />
4. Harmonizirane<br />
(usklađene) EN<br />
Iako zapravo unutar CEN ne postoji<br />
jasna definicija termina »harmonizirana<br />
norma«, (Harmonized European Standard)<br />
može se reći da je to europska<br />
norma čije je glavno obilježje da ju je na<br />
temelju mandata koji, nakon obavljenih<br />
konzultacija s državama članicama EU,<br />
izdaje Europska komisija, izradila neka<br />
od europskih organizacija za normizaciju<br />
CEN, CENELEC ili ETSI. Sukladnost<br />
s takvim EN, čiji se popis objavljuje u<br />
službenom glasilu EU (Official Journal)<br />
i koje su prihvaćene kao nacionalne<br />
norme u državama članicama EU,<br />
pruža pretpostavku o sukladnosti<br />
(Presumption of conformity) proizvoda<br />
s odgovarajućim bitnim zahtjevima<br />
(Essential requirements)<br />
europskih direktiva novog pristupa<br />
(New Approach Directives) [7].<br />
Iako je primjena svih EN, pa tako i<br />
onih harmoniziranih, dobrovoljna,<br />
njihova primjena značajno olakšava<br />
postupak ocjenjivanja sukladnosti<br />
i stavljanja nekog proizvoda<br />
na tržište, odnosno dokazivanja<br />
da je proizvod sukladan s bitnim<br />
zahtjevima koje taj proizvod mora<br />
ispuniti. U slučaju OZO, radi se o<br />
ispunjavanju bitnih zahtjeva za zaštitu<br />
zdravlja i sigurnosti radnika. Jednom<br />
prihvaćene EN podložne su provjeri u<br />
praksi, pa je uobičajeno da se približno<br />
svakih 5 godina revidiraju u skladu s novim<br />
spoznajama.<br />
U Europi se među korisnicima, a napose<br />
u Hrvatskoj, vrlo često europske norme<br />
smatraju »svetim pismom«. Posebno<br />
je to slučaj ako se radi o harmoniziranim<br />
normama. S druge strane, činjenica je da<br />
je sadržaj normi teško dostupan korisnicima.<br />
Evo nekoliko razloga:<br />
– Norme pišu ljudi koji se smatraju ekspertima<br />
u dotičnom području.<br />
– Normalna je pretpostavka prosječnog<br />
čitatelja da, ako je neku normu<br />
prihvatio cijeli odbor međunarodnih<br />
eksperata, ne može biti da nije dobra i<br />
uravnotežena.<br />
– Velika većina normi dostupna je samo<br />
na stranom jeziku, najčešće engleskom.<br />
– Norme su pisane tehničkim rječnikom,<br />
koji većina ne-tehničara ne razumije<br />
najbolje.<br />
– Europske norme se u pravilu pozivaju<br />
na druge EN, posebno za određena<br />
laboratorijska ispitivanja. Npr.<br />
norma za vatrootpornu (VO) odjeću<br />
pozivat će se na normu za ispitivanje<br />
zapaljivosti, normu za ispitivanje<br />
prijelaza topline konvekcijom, normu<br />
za ispitivanje prijelaza topline<br />
zračenjem, normu za ispitivanje prekidne<br />
čvrstoće, normu za ispitivanje<br />
odbojnosti na vodu i/ili kemikalije<br />
itd.<br />
– Norme nisu besplatne, već imaju određenu<br />
cijenu koja nije zanemariva.<br />
– Za čitanje i studiranje normi treba<br />
imati mnogo vremena, a radno vrijeme<br />
je novac. Ako od prihvaćenih 325<br />
HRN EN za OZO, korisnik, npr. vatrogasac,<br />
treba pročitati samo njih 20%<br />
i ako svaka od njih sadrži samo 15<br />
stranica, dolazi se do specijaliziranog<br />
stručnog štiva od gotovo 1000 stranica<br />
na stranom jeziku!?<br />
Stoga je realna percepcija EN koju<br />
prosječni korisnik ima, sljedeća:<br />
– Norme dobro, realistički i uravnoteženo<br />
opisuju zahtjeve koji je potrebno<br />
ispuniti da bi neki proizvod dobro<br />
obavio svoju funkciju u praksi.<br />
– Norme ne moramo detaljno čitati i<br />
studirati jer su to učinili i proizvođač i<br />
certifikacijsko tijelo, a znak EN xxx i CE<br />
oznaka jamče da je to tako.<br />
– Pridržavanjem europskih normi i korištenjem<br />
certificirane opreme postupili<br />
smo »lege artis«, pa nam na kraju,<br />
ako nešto pođe po zlu, nitko ne može<br />
ništa staviti na dušu.<br />
Postavlja se pitanje je li to baš tako.<br />
Jesu li pisci normi uzeli u obzir sve bitne<br />
zahtjeve za neki proizvod i jesu li ih međusobno<br />
uravnotežili u smislu Direktive<br />
89/686/EEC, ili su neke zahtjeve previše<br />
istaknuli, a druge zapostavili? Nadalje,<br />
jesu li metode ispitivanja tih zahtjeva reprezentativne<br />
za stvarne uvjete korištenja<br />
neke OZO? Jesu li »predimenzioniranjem«<br />
nekog od zahtjeva dali prednost<br />
ili čak ekskluzivnost nekom od proizvođača,<br />
time možda nepotrebno poskupili<br />
takvu opreme, a da pritom za korisnika<br />
nisu nastale nikakve signifikantne prednosti?<br />
Iz dugogodišnjeg iskustva autora<br />
s OZO za zaštitu od topline i vatre, odgovor<br />
na ta pitanja često bi imao negativan<br />
predznak.<br />
Da bi se neka OZO ili općenito neki<br />
proizvod jasno opisao, potrebno je napisati<br />
njegovu tehničku specifikaciju koja<br />
sadrži (minimalne) zahtjeve za neka njegova<br />
bitna svojstva, metode ispitivanja<br />
parametara koji reprezentiraju te zahtjeve<br />
i kriterije ne/prolaznosti. Notorna<br />
je činjenica da ne postoji nešto što<br />
bi se moglo nazvati »apsolutno neutralnom<br />
specifikacijom«, specifikacijom<br />
koja je svim proizvođačima jednako<br />
pogodna ili nepogodna. Ono<br />
što članovi tehničkih odbora koji su<br />
predstavnici proizvođača žele svakako<br />
postići, je da konačna specifikacija<br />
proizvoda u normi bude njima što<br />
prikladnija, a konkurenciji što neprikladnija.<br />
Pritom će svatko od njih sva<br />
ona svojstva koja njegovom proiz<br />
vodu odgovaraju pokušati prikazati<br />
kao izvorni interes korisnika. Ako ti<br />
predstavnici zastupaju proizvode<br />
koji su međusobno komplementarni, tj.<br />
proizvode koji će i jedni i drugi ugraditi<br />
u konačni proizvod (OZO), logično je da<br />
će stvoriti više ili manje formalnu »alijansu«<br />
i nastojati sve ostale članove odbora,<br />
napose predstavnike koji nemaju neke<br />
posebne interese (certifikacijska tijela,<br />
instituti, javna uprava), uvjeriti da je<br />
sve to upravo u interesu korisnika. Nije<br />
sporno da je takav pristup legitiman. U<br />
modernom globaliziranom potrošačkom<br />
društvu potrebno je svaki proizvod,<br />
svaku uslugu, svaki postupak »prodati«<br />
na tržištu, to znači reklamirati, lobirati za<br />
njega itd. Kontrolni mehanizam trebali<br />
bi biti korisnici, koji će reći: ovo svojstvo<br />
želim imati i spreman sam za njega platiti<br />
cijenu ili ovo svojstvo ne želim imati ili<br />
smatram da nije značajno pa za njega ne<br />
želim dodatno plaćati.<br />
vatrogasni vjesnik / studeni 2008.<br />
23