You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Na pitanja zamjenika ŽDO-a svjedok izjavljuje da su tu ljudi pričali da su bili u<br />
«Lori», vodili su ih na razmjenu i vratili. Spominjali su stalno nekog Vukovarca, koji da ih je<br />
tukao, da je bio opasan i da je bio šef zatvora, te da je ubijen Bulovićev brat.<br />
Miljenka Bajića poznavao je privatno, kao civila, znao je da radi u Vojnoj policiji, ali mu taj<br />
čovjek nije ništa učinio. Jednom mu je došao u ćeliju, u «Lori» i pitao ga: ˝Što je to, Drago˝?<br />
Na traženje tužitelja, svjedok se okreće prema optuženicima i kaže da te ljude, ne samo da ne<br />
poznaje, nego ih nije vidio niti u prolazu. Također nije vidio niti Duića.<br />
Na pitanje punomoćnika oštećenoga Kneževića, svjedok odgovara da, u onih 5 dana<br />
provedenih u «Lori», nije izlazio u šetnju.<br />
Na pitanje branitelja optuženoga Bajića svjedok pojašnjava da su Zoran i Zlatko<br />
Sulejmanović bili braća. Ovoga prvoga kaže da poznaje od ranije i da je bio problematičan,<br />
svuda se nalazio, a za Zlatka zna da je bio u policiji, ne zna da li je bio stražar, povremeno se<br />
pojavljivao.<br />
Kada je govorio o onome Suletu, koji ga je tukao, mislio je na Zorana. Taj ga je tukao<br />
antenom prvu večer, a nogom mu je slomio rebreni luk, vrhom čizme.<br />
Na pitanje branitelja optuženoga Gudića, svjedok odgovara da je prvi put priveden u<br />
«Loru» 19.08. 1992., kada je dobio rok od 48 sati da se iseli iz stana. Kad je to isteklo, 21.08.<br />
ponovo su došli po njega i odveli ga u «Loru», gdje je ostao 5 dana, do onda kada ga je Sević<br />
odveo na sud Sve je to zapisano, ne zna više je li to bio 26.08. ili 25.08.<br />
Na pitanje optuženoga Botića svjedok potvrđuje da je Sevića poznavao od ranije, jer je<br />
taj stanovao na ulazu 28, a svjedok na ulazu 30, u ulici R. Boškovića. Otac mu je bio Srbin iz<br />
Bosne, a majka iz Rogoznice, Hrvatica. Doselili su se iz Sarajeva.<br />
Vijeće donosi rješenje kojim prihvaća prijedlog obrane, pa se pregledava osobna<br />
dokumentacija svjedoka, koju on predaje Sudu u spis kao dokazni materijal i to se pregledava<br />
10. rješenje o dodjeli stana od 09.11.1979.<br />
11. presuda Vojnog suda u Splitu br. K-540/92 od 19.07.1993. sa Rješenjem o<br />
određivanju pritvora, preslikom sudskog ročišta o ukidanju pritvora, te sa<br />
specijalističkim nalazima o zdravstvenom stanju svjedoka. Po ovoj presudi svjedok se<br />
oslobađa optužbe za kazneno djelo pripremanja terorističkog akta protiv RH-a<br />
Na pitanje braniteljice optuženoga Bungura svjedok izjavljuje da je tada imao hrvatsko<br />
državljanstvo.Dalje objašnjava da se radi o Rješenju kojim se oslobađa pritvora i šalje na<br />
razmjenu, a koje mu nije uručeno jer nije bio u Splitu.<br />
Na pitanje punomoćnika oštećenog Kneževića, da li je još neki put bio u «Lori», svjedok<br />
odgovara da je bio i drugi put, i to 04.11.1992., te da su ga i tada tukli.<br />
.<br />
Svjedok GORAN PANTIĆ<br />
Svjedok izjavljuje da je bio pilot JNA, te da je oboren u travnju 1992. u Čapljini. U<br />
«Loru» je doveden iz Metkovića, zajedno sa kolegom, pilotom Nikolom Đerfijem, koji je bio<br />
povrijeđen pri iskakanju. Tu prvu noć u ćeliji nije ih nitko dirao, a sutra su prebačeni u blok<br />
C, u ćeliju bez kreveta, u kojoj je bilo krvavih tragova. Nikola se žalio na kičmu, pa su<br />
pozvali stražare, koji su ga odveli u bolnicu i odmah vratili. Počela su prebijanja i tortura se<br />
nastavila iz dana u dan, osim kada je 19 dana boravio u KBC-u Firule, nakon što je isprebijan<br />
01.05.<br />
Stražarima nije nedostajalo ideja. Općepoznato je mučenje strujom, batinanje policijskim i<br />
bejzbol palicama, tjeranje zatvorenika da trče goli u zatvorskom krugu i da stoje uza zid dok<br />
se oko njih pucalo. U bloku C je bilo još gore. Bilo je vezivanja uz radijator, a o verbalnom