You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ovlaštenje. Braniteljica je ponovo predočila što piše u knjizi dežurstva: "u 11,00 sati odveden<br />
zatvorenik Đorđe Katić, od strane krim službe, po naređenju g. Topića", te je tražila<br />
pojašnjenje toga. Svjedok je tražio uvid u taj zapis. Nakon što ga je pogledao i pročitao,<br />
svjedok je rekao: "ne znan o kojem je g. Topiću ovdi rič, ništa ne znan šta je sadržano u<br />
tekstu". Na daljnje pitanje jesu li se, prema njegovu znanju, vodile knjige dežurstava, svjedok<br />
je rekao da su se vodile knjige za svaku službu, od portirnice do ostalih službi. Rekao je da je<br />
on bio zadužen za obradu vojnih lica, da je uz knjige radio i zabilješke, koje su se<br />
priključivale. Svjedok je rekao da se uopće imena Katića ne sjeća, da se vodila rubrika u koju<br />
se uvodio sadržaj obavijesnog razgovora, moguće da se to nalazi u arhivi u Dračevcu.<br />
Branitelj opt. Ante Gudića, pitao je za pojašnjenje što znači upis: "po naređenju g. Topića", na<br />
što je svjedok rekao: "ja nikoga nisan puštao, vjerojatno se radi o drugoj osobi". Branitelj je<br />
stavio primjedbu da svjedok nije reagirao na iskaz, koji mu je pročitan, u kome se kaže da su<br />
svi mogli privesti i pustiti zatvorenike.<br />
Branitelja opt. Botića, pitala je da li je stražarska služba mogla nekoga zadržati, na što je<br />
svjedok rekao da nije mogla, te je dodao: "tako ste me odmah mogli pitati".<br />
Zamjenik ŽDO iz Splita pitao je svjedoka je li čuo ime Đorđe Katić, na što je svjedok rekao<br />
da je to ime pročitao u novinama, da je osoba oštećena, no, da ne zna pojedinosti.<br />
Svjedok Mihael Budimir, časnik je hrvatske vojske. Uz suglasnost strana u ovom postupku,<br />
Predsjednica vijeća pročitala je iskaz iz istrage, od 16. siječnja 2002. godine i iskaz s glavne<br />
rasprave, od 10. lipnja 2002. godine.<br />
Svjedok je rekao da poznaje sve optuženike, bio je pripadnik 72. bojne vojne policije. Od 1.<br />
rujna 1992. godine postavljen je za zapovjednika 72. bojne vojne policije u Splitu, koja je<br />
tada imala sjedište u Lori. Po dolasku zatekao je opt. Duića na mjestu upravnika zatvora u<br />
Lori, te opt. Vrkića, ali ne može se točno sjetiti na kojoj funkciji. Opt. Bikić bio je u patroli<br />
vojne policije na Bilicama, kao i opt. Banić i opt. Bungur. Ne sjeća se točno što su radili opt.<br />
Botić i opt. Gudić. Kad je stupio na dužnost zapovjednika 72. bojne obišao je cijeli kompleks,<br />
zatekao je dobro uređene prostorije, svakog tjedna u Loru je dolazio MCK, gledali su ćelije s<br />
pritvorenicima, pričali su sa njima. U više navrata ponovio je da su u posjetu zatvoru u Lori<br />
bili predstavnici MCK, da su rekli da je Lora najbolje "prenoćište", da su izvještaji o tome išli<br />
do Predsjednika RH. MCK nikada nije tražio dodatno izviješće. Jednom je primio jednu<br />
delegaciju, koja je pričala da hrvatska vojska ima genocidne namjere, no odmah ih je udaljio<br />
iz svoje kancelarije. Rekao je da se u medijima stvorila fama da je Lora "drugi Aušvic". No, u<br />
taj prostor nije moglo stati više od 30 zatvorenika, bili su tu zatvoreni i pripadnici hrvatske<br />
vojske. Rekao je da su tjedno imali 1000 zahtjeva za pritvor pripadnika hrvatske vojske.<br />
Svakog tjedna bio je organiziran liječnički pregled zatvorenika, liječnik je bio u krugu Lore.<br />
Zatvor Lora je jedinstvena cjelina, nema nikakvog "bloka C". U istim uvjetima su bili i<br />
zatvorenici i zarobljenici. Rekao je da zna da je tijekom 1993. godine bilo preseljavanje<br />
zatvorenika iz Splita u Zadar i Sinj. Na pitanje zašto je smijenjen Galić s mjesta zapovjednika<br />
72. bojne vojne policije, svjedok je rekao da se to događalo oko Alke, kada ga je ministar<br />
pozvao i rekao mu da će on preuzeti zapovjedništvo 72. bojne. Rekao je da Galić nije došao<br />
na primopredaju, tako da nije sastavljen zapisnik. Govorio je da je o svakoj posjeti zatvoru<br />
sačinjeno izvješće, koje je slano Upravi vojne policije u Zagreb, sastavljani su šestomjesečni i<br />
godišnji izvještaji. Rekao je da je, kad je došao za zapovjednika, smijenio kompletno<br />
rukovodstvo 72. bojne, da su svi morali proći edukaciju. Nitko od optuženika nije ostao raditi<br />
u Lori, svi su otišli na ratište, i to krajem 1992. godine. Bio je jedan incident, radi koga je