ÑекÑÑ - Univerzitetska biblioteka "Svetozar MarkoviÄ"
ÑекÑÑ - Univerzitetska biblioteka "Svetozar MarkoviÄ"
ÑекÑÑ - Univerzitetska biblioteka "Svetozar MarkoviÄ"
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Резултати Михаила Петровића Аласа у савременој науци<br />
Тако је, на пример, његово величанство принц Ђорђе био резервни потпуковник.<br />
И Михаило Петровић је досегао до тог чина и даље није могао. Видимо га као<br />
завршеног матуранта на одслужењу војног рока. Ово је српски војник из 1885.<br />
године.<br />
- Десно је Михаило Петровић са мајком на крају Првог светског рата. Он је био<br />
нежења. Појавом нежења на Београдском универзитету бавио се лекар Александар<br />
Костић. Нежење су били: Бранислав Петронијевић, Тихомир Ђорђевић,<br />
Богдан Поповић, Павле Поповић, Слободан Јовановић и други.<br />
- Михаило Петровић – све што је стварао, он је стварао зарад мајке. Ми имамо<br />
такве случајеве у историји науке код нас: Никола Тесла и Михаило Пупин.<br />
Пупин је своју мајку Олимпијаду волео више од свега и све јој је подарио. Тако<br />
он у СКА пре рата није оформио Фонд Михаила Пупина, већ Фонд Олимпијаде<br />
Пупин. Када су Николи Тесли јавили радиограмом да му је мајка Ђука на самрти,<br />
он је „прелетео“ океан, стигао у Смиљане и затекао мајку која је после 10 минута<br />
умрла.<br />
- Михаило Петровић је своју мајку одвео на операцију жучи у Берну 22. 6. 1918.<br />
и она је после два месеца умрла.<br />
- Принц Ђорђе – он је можда једини престолонаследник у Европи који је био ошишан<br />
до главе, на шта га је натерао Михаило Петровић.<br />
- Слика Михаила Петровића – у машни му је дијамантска игла коју му је, као професору<br />
свога сина, поклонио краљ Петар I.<br />
- Михаило Петровић је за време балканских ратова био капетан друге класе и<br />
имао је своју чету. То није била регуларна војска, већ четнички одред (покојни<br />
академик Мишковић је био војник четничке чете у Првом светском рату). Тада<br />
је постојала регуларна војска, војска из другог и трећег сазива и четници.<br />
- Уметнички рад Уроша Предића уз 1943. рађен посмртно на основу фотографије<br />
из 1938. када је Михаилу Петровићу било 70 година. Фотографија је рађена<br />
у атељеу Милана Јовановића, фотографа изнад биоскопа „Колосеум“ (данас<br />
„Звезда“). Антон Билимовић је иначе тражио да се Михаило Петровић фотографише<br />
за потребе часописа Publication mathématique.<br />
- Велика матура у дворишту Капетан-Мишиног здања. Тада је Прва мушка гимназија<br />
била смештена у овом здању, здању тзв. „неуспелог таста“. Миша Анастасијевић<br />
је мислио да ће његов зет бити књаз Србије и он је зидао у ствари<br />
двор. Али до свадбе није дошло и он је зграду поклонио Универзитету. Човек<br />
са брадом је Ђура Козарац, познати директор Шабачке гимназије који је био<br />
веома строг. Министар просвете га је преместио у Београд да буде директор ове<br />
гимназије где је деловало друштво „Нада“ које је имало револуционарни поглед<br />
на свет. Требало је да Ђура Козарац мало „удари“ гимназијалце „по глави“.<br />
- Коранџије – рибари који су у доњем Дунаву код Ђердапа хватали моруну.<br />
Моруна је морска риба која из Црног мора улази у Дунав и иде све до Голупца.<br />
Михаило Петровић је написао дивну књигу Ђердапски риболови у прошлости и<br />
садашњости. У Сабраним делима смо објавили ову слику са старим рибарима.<br />
- Петровић је уловио највећег сома у Дунаву од 123 килограма. У београдској<br />
„Касини“ на Кнежевом тргу та риба је била искрчмљена за вечеру.<br />
47