ÑекÑÑ - Univerzitetska biblioteka "Svetozar MarkoviÄ"
ÑекÑÑ - Univerzitetska biblioteka "Svetozar MarkoviÄ"
ÑекÑÑ - Univerzitetska biblioteka "Svetozar MarkoviÄ"
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Поглед на живот и дело Михаила Петровића Аласа<br />
Текст је велики, а Мика Алас је касније те велике текстове у сажецима или краћим<br />
верзијама штампао у угледним француским часописима, покушавајући да добије<br />
одзив од колега пре свега са франкофонског језичког подручја. Касније то<br />
претаче у књиге – 1911. и 1933. године, где покушава да своју основну идеју – да<br />
се феноменологија као филозофска ствар може третирати математички, разради<br />
до краја. И у том поступку математички апарат којим „напада“ проблем сужава,<br />
своди га на диференцијалне једначине, говорећи математичким речником, или,<br />
говорећи једним ширим речником за оне који не знају математику – своди га<br />
на оно што би се у филозофији назвало механицистичким приступом, изучавањем<br />
феномена кроз механику процеса. Јер, механика се најбоље описује диференцијалним<br />
једначинама. Када људи хоће да упросте, кажу да је механика грана<br />
физике која се описује диференцијалним једначинама.<br />
У том контексту то што Мика ради има добар одзив код математичара, има добрих<br />
референци, одзива, ревијалних приказа у одговарајућим часописима, о томе<br />
говоре математичари, ту и тамо се појави понеки филозоф или човек који је на<br />
пола пута између математике и филозофије, јер су ове две области веома блиске,<br />
али има тај „хендикеп“ да је област сувише математизована, да је сувише сужена<br />
јер се бави само диференцијалним једначинама, односно механицистичким<br />
приступом.<br />
Интересантно је да је и тако сужен приступ у ствари претеча онога што ће се појавити<br />
чак 30 година касније, а то је појава чувене књиге, стан-камена модерне<br />
кибернетике, Винерових Основа кибернетике. Мика, 30–40 година пре Винера,<br />
пише неку врсту „предосећања кибернетике“.<br />
Нажалост, за разлику од диференцијалних једначина одзив на ту појаву није<br />
био тако добар у смислу да није било ђака који би га наставили. Сам одзив, када<br />
погледате референтне часописе је одличан и сви се јако диве, али, нема ученика<br />
који би га пратили. И то је штета.<br />
Значи, прва штета је што је ствар отишла сувише ка математици, диференцијалним<br />
једначинама, кибернетици, а друга штета је што сам Мика, који је био образован<br />
и као математичар и као физичар, није боље познавао филозофију. Јер, да јесте,<br />
он би се вероватно „обратио“ филозофима, тј. уобличио би текстове филозофски<br />
и био би на трагу најактуелнијих збивања око Хусерлове феноменологије. Он се,<br />
на несрећу, окренуо математици, математичарима се то учинило сувише филозофским,<br />
а филозофима пак неразумљивим са њихове тачке гледишта, јер они<br />
ту математику не знају. Да је очистио мало од математике, имао би код филозофа<br />
сјајан одзив.<br />
Ипак, да закључимо, за њега морамо рећи две ствари: а) да је предосетио кибернетику,<br />
да је био нека врста Винерове претече, и да је 30 година раније писао оно<br />
што ће бити кибернетика 20. века, б) да је био, филозофски гледано, потпуно<br />
актуелан и на трагу те, тада модерне Хусерлове феноменологије, али, иако је<br />
сам много о томе писао и био опседнут том темом, осећајући да је нашао нешто<br />
значајно, није имао одзив, није имао добру школу, ђаке који би га пратили као<br />
што су га пратили у диференцијалним једначинама. Но у сваком случају, оно што<br />
српска јавност треба да зна то је, да је Михаило Петровић, премда професионални<br />
математичар, дотакао две изузетно значајне области те епохе: једну филозофску<br />
грану – феноменологију, потпуно компетентно и паралелно са Хусерлом, и једну<br />
чак раније него што ће се појавити – кибернетику.<br />
25