You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ujeta v (zlato) kletko, je navidezno kultivirana, a nesrečna. Stavek ''(…) srečala sta se, ko je<br />
bil čas, tako je hotela usoda'', pomeni, da se vsakdo v ţivljenju, ko je čas za to, razkrije in<br />
sooči sam pred seboj, uvidi svojo svobodo in nesvobodo, a se t.i. laţna kultivirana varnost<br />
zopet pojavi in razloči človeka od boga. V religioznem kontekstu hinduizma bi lahko rekli, da<br />
Atma najde Paramatmo in ta spozna Brahmana. V pesmi, pa ostajata obe 'atmi', a kot<br />
individualni duši, vsak na svojem polu in se ''skozi kletkine droge'' le ''gledata''. Konec je<br />
simbolično prikazan, saj se 'svobodni ptič' boji 'zaprtih vrat kletke', medtem ko 'ptič v kletki<br />
šepeče', da so njegova krila brezmočna in mrtva, da zunaj kletke ne bi preţivel. Tako<br />
uvidimo, da je le strah tisti, ki ju razločuje do sreče 103 in spoznanja.<br />
7.2.1. TRPLJENJE KOT ODREŠITEV<br />
S tematiko trpljenja Kosovel opiše stanje ujetosti zatrtega slovenskega naroda, ki se ne more<br />
svobodno gibati in ustvarjati, razvijati, saj je bil nadzorovan s strani italijanskih okupatorjev.<br />
Poleg tega pa prikaţe človekovo trpljenje tudi v primeru, ko oziroma če okupatorja ne bi bilo,<br />
saj je človek ujetnik samega sebe 104 . S slednjim je mišljena ujetost človekove resnične 'biti' v<br />
telesu, ki teţi za čutnimi skušnjavami v več oblikah, s tem pa povzroči človeku razumsko<br />
obremenitev, da se ukvarja s stvarmi, ki niso prioritetne za razmišljanje in odvaja misli<br />
drugam, čeprav naj bi slednje iskale resnico o namenu človekovega bivanjskega smotra. V<br />
pesmi Jetniki eksplicitno navaja: ''Tiho se zbudimo v sivo jutro … Oči so bile odprte vso noč,<br />
skozi obupno ograjo zroč v lepe sanje'', kar prikazuje prebuditev v jutro brez svetlobe, brez<br />
uvida, brez prihodnosti. Njegove ''sanje'' so za ograjo, kar upodablja ovire in omejitve, ki si<br />
jih človek bodisi postavlja sam bodisi mu jih postavljajo drugi (okupatorji). ''Zdaj gremo tiho<br />
z nevidnimi straţniki, v očeh nas peče iskanje (…). Med hišami (…), ţivih ranah cestni prah,<br />
ţveplo je na vseh vodah (…) Čemu blodimo? V srcih se zbudi. Ali korak ve: za sivino luč<br />
gori'', s čimer pesnik nakaţe, da je za vso jutranjo melanholijo, depresijo, brezizhodnostjo,<br />
vedenje, da obstaja luč. ''Mi gremo in umremo, ali moramo iti, poniţevani, ubiti, in prav je, da<br />
imamo mnogo sovraţnikov''. Pesnik sporoča, da je potrebno sprejeti ţivljenje v obliki<br />
trpljenja, ki pa je limitirano, saj se mora človek do smrti soočati z njim, a prav preko trpljenja<br />
in očiščenja, s pomočjo spoznanja napak, ki mu jih povzročajo sovraţniki, doseţe točko, da<br />
mora zbrati ''pogum'' in ''trpeti'', ''preboleti temo'' na tem svetu in ''z novo lučjo ţiveti'' v<br />
samospoznanju tokom tega ţivljenja ali pa v onostranstvu. Pomembna je ''pot''. Pesnik<br />
retorično postavlja trditev, zakaj bi ''(…) kdo [sploh] obupoval nad njo. Kdor zna – jo<br />
103 Kar nakazuje, da ujetost (bodisi takšna, če jo prenesemo na človeka, da brezmočnost človeka ubija, če pa prenesemo na širše javno<br />
področje, lahko uvidimo, da je se svobodni bojijo zaprtost in zaprti narodi so nemoči se upreti svobodi, saj se počutijo 'mrtve'.<br />
104 Ujetnik svojih 'gun' (ţelja), ujetnik svojih interesov.<br />
72