Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
kot junak zavestno podrl sem iluzije prav do tal. Z očmi zaprtimi sem vse podiral in mislil sem: s<br />
praznoto pride smrt, a čudo: vedno večji se odstiral pred mano svet je, v večnost razprostrt., in v rosni,<br />
zlati zarji je gorela pokrajina iz mladih sanj pepela'' (Kosovel, 1964, str. 187).<br />
Če do tega spoznanja ne pride, je ţivljenje podobno mehanizaciji, svetu avtomatizacije in<br />
kmalu med človekom in stvarjo ni vidnih razlik. Človek se od drugih ţivih bitij razlikuje po<br />
razumevanju – človeku ni bil um dan za destrukcijo, temveč za konstrukcijo. Razum ima<br />
samo en namen - spoznati dušo oziroma pokazati ''pot do popolnosti'', do katere Tagoreja vodi<br />
le ljubezen:<br />
''[Ljubezen] nam kaţe pravo naravo naše duše. Iz tega zanesljivo vemo, da je naše najvišje osrečenje v<br />
odrešitvi od sebičnega jaza in v zdruţitvi z drugimi. Taka ljubezen nam da novo moč in pogled v lepoto<br />
diha, da moremo razširiti meje okoli sebe; a vse to preneha, če meje izgube svojo elastičnost in če se<br />
bojevito uprejo duhu ljubezni nasploh; če postane naše prijateljstvo ekskluzivno, naše druţine sebične<br />
in negostoljubne, naši narodi zaprti in napadalno sovraţni do drugih (…) To je tako, kot če damo gorečo<br />
svetilko v nepredušno zaprt prostor, kjer svetlo gori, dokler se ne zbere toliko zagorelih plinov, da<br />
zaduše plamen'' (Tagore, 1984, str. 99).<br />
Simbol svetilke se pojavlja pri Kosovelu v obliki novega rojstva, simbolizira ţivljenje, luč,<br />
zavestnost. V pesmi Svetilka ob cesti subjekt nagovarja človeka s pomembnim vprašanjem:<br />
''Kaj bi bil človek, če ti je teţko biti človek?'' Obenem mu ponuja rešitev:<br />
''Postani obcestna svetilka, ki tiha razseva svoj sij na človeka. Naj bo, kakor je, ker, kakor je, vedno je<br />
on s človeškim obrazom. Bodi mu dober, temu človeku in nepristransko kakor svetilka, ki tiho obseva<br />
pijančev obraz in vagabundov in študentov na cesti samotni. Bodi svetilka, le ni ti mogoče biti človek;<br />
ker teţko je biti človek. Človek ima samo dve roki, pomagati pa bi moral tisočerim. Bodi zato obcestna<br />
svetilka, ki sveti tisoč veselim v obraz, ki sveti samotnemu, blodečemu. Bodi svetilka z eno lučjo,<br />
človek v magičnem kvadratu, z zeleno roko znamenja dajajoč. Bodi svetilka, svetilka, svetilka''<br />
(Kosovel, 1974, str. 149).<br />
Pesem jasno podaja teţnjo, kaj naj bi človek posnemal, skušal biti, da bi našel in doţivel svoj<br />
smoter ţivljenja. Človek je poln zla in negativnih vrlin (ljubosumja, egoizma, nasilja …),<br />
zakaj se jih ne zaveda. V Indiji nevednosti imenujejo 'avidja':<br />
''Ko človek spi, miruje v utesnjenih dogajanjih fizičnega ţivljenja. Ţivi, a ne ve za različna razmerja do<br />
svojega okolja – torej sebe ne pozna. To pomeni tudi, če kdo ţivi ţivljenje avidje, je zaprt v lastni jaz.<br />
To je duhovno spanje'' (Tagore, 1984, str. 101).<br />
Zlo se pojavi, ko so naša egoistična in nečista pričakovanja neuresničena, ţelje pa se niso<br />
pripravljene odvezati od namena, cilja:<br />
''(…) če nismo dosegli notranjega soglasja in polnosti svojega bivanja, ostane naše ţivljenje zgolj<br />
navada. Potem se nam bo svet še naprej razodeval kot stroj, ki mu je treba gospodariti glede na<br />
koristnost in se ga varovati, ker je nevaren'' (Ibid, str. 108).<br />
59