You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
''[Kosovel] ni bil pokrajinski impresionist, ves obrnjen navzven, predan na milost in nemilost trenutkov''<br />
in ni ''neprestano podlegal vizualnim in aditivnim vtisom, [zato] skupaj nima prav nič opraviti s tradicijo<br />
našega impresionizma in simbolizma, marveč je v celoti njegovo, novo'' (Zadravec, 1986, str. 13).<br />
Zadravec meni, da je vzrok za prehajanje iz ene opisnosti v drugo, vedno večje pesnikovo<br />
spoznavanje sveta in širjenje ţivljenjskih nazorov:<br />
''[Kosovel ni] mogel več obstajati na mestu in medleti negibno pred predmeti in stvarmi ter jih samo od<br />
daleč popisovati po njihovi površinski pojavnosti'', ''zato ni bila njegova odločitev, da se odpove<br />
impresionistični opisnosti in se oprime konstruktivizma, nikakršna prazna hipna muha (…)'' (Ibid).<br />
4.1.2. OBRAČANJE NA VZHOD<br />
Pri tem opazimo Kosovelovo obračanje na vzhod, saj govori o tematiki 'nadzemeljskega jaza'<br />
in abstraktnosti, ki je višja od človeka, kar je najbolj razvidno iz pesmi Razočaranja (Kosovel,<br />
1974, str. 65-66), saj v njem sebe identificira preko besedne zveze ''nepremagljivi jaz''.<br />
Obenem pa uvidimo, da gleda tudi na ta ''jaz'' kot abstrakt, nekaj višjega, saj ga poimenuje<br />
''nadzemski [jaz, ki] preklinja vas'' 60 . Lirski subjekt, ki simbolizira tudi pesnika samega, pravi:<br />
''(…) jaz nisem z vami, sam s seboj hočem biti. Jaz ne jočem s solzami. Sam moram vse dopolniti (…)<br />
vse [se bo] dopolnilo (…), kakor mora biti. [Čeprav se] nepremagljivi (…) bori (…) srce ne (…), duša<br />
ne kloni, [a] mi vsi smo bolni [in] moramo umreti (…), ni nam trpeti, ni nam ţiveti'' (Ibid).<br />
Nakazuje se pomembna tema, ki jo Kosovel vpelje preko Tagoreja, kajti smrt kot odrešitev in<br />
ponovno rojstvo je pravzaprav kozmični ples, ki ga vzhod poimenuje reinkarnacija.<br />
4.1.3. IZ DEPRESIJE V EKSPRESIJO<br />
Impresija se kaţe tudi v Kosovelovih pesmih o Krasu, a vse to je pesnikov začetek<br />
umetniškega izraţanja, preko katerega prikaţe subtilno čustveno depresijo, ki se v<br />
ekspresionizmu, skladno z okoljem in bivanjskimi razmerami, stopnjuje do še večjega<br />
občutka bivanjske brezizhodnosti, videnja boljšega jutri in osvoboditve človekove duše<br />
oziroma biti, t.i. stanje nihilomelanholije. Zadravec meni: ''Pesmi in pisma potrjujejo, da je<br />
Kras osnovna paradigma Kosovelove pesniške in druge biografije, trajna zasnova njegove<br />
lirike in osebnosti'' (Zadravec, 1986, str. 17).<br />
Zadravec pokaţe, da je Kras vpet tudi v realistični pesmi:<br />
''Estetska in vsebinska smer Kosovelove realistične pesmi je potemtakem določena s paradigmo Kras,<br />
od impresionistične pa se loči po tem, da bolj kot ona ubeseduje tudi človeka v dogodku in je predvsem<br />
tipično baladna. Poleg socialnega in nacionalnega motiva gredo vanjo tudi pesnikovi samogovori, ki<br />
bivanjsko misel zgodovinsko aktualizirajo in izraţajo z otipljivimi stvarmi'' (Ibid, str. 54).<br />
60 Ko uporabi mnoţinsko obliko ''vas'' pomeni, da gre za ljudi, ki so del višjega jaza oziroma biti (v indijski filozofiji je omenjena kot<br />
Paramatma ali najvišja bit, katero Atma ali individualna duša, išče tekom ţivljenja), ki so del subjekta samega. Kar je v enem človeku je tudi<br />
v drugih ţivih bitjih. Če bi človek to spoznal, uvidel sebe v drugih, bi bilo nasilje odpravljeno.<br />
23