Rhizostoma pulmo - Univerza v Novi Gorici
Rhizostoma pulmo - Univerza v Novi Gorici
Rhizostoma pulmo - Univerza v Novi Gorici
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
spremembe v daljšem časovnem obdobju, so pokazale, da nihanje številčnosti<br />
ožigalkarjev in rebrač, ki živijo v zmerno toplih vodah sovpada z okoljskimi<br />
spremembami (Purcell, 2005). Vremenske spremembe (topla voda, suho vreme),<br />
spremembe v slanosti predstavljajo ugodne razmere za klobučnjake in drug<br />
želatinozni plankton (Molinero in sod., 2005).<br />
Pogosto so množična pojavljanja opažena v evtrofnih območjih, pa tudi tudi v<br />
predelih, ki niso pod neposrednim vplivom človekove aktivnosti (Purcell in sod.,<br />
2007). Množična pojavljanja so se pojavila po obsežnem spreminjanju življenjskega<br />
prostora, kot se je zgodilo v laguni Mar Menor v Španiji, kjer so pesek zamenjali z<br />
blatom. Najprej se je zgodila invazija alge Caulerpa porifera, ki je nadomestila<br />
morsko travo. Nato so v laguno vnesli ostrige, ki predstavljajo dodaten substrat za<br />
polipe. Evtrofikacija (Howarth in sod., 2002) pomeni povečevanje koncentracije<br />
hranil. Povečanje hranil pogosto vodi k večji biomasi v vseh trofičnih nivojih<br />
(Daskalov in sod., 2007), pri čemer lahko več razpoložljive hrane omogoča<br />
preživetje in razmnoževanje večjemu številu polipov in meduz (Purcell in sod.,<br />
1999). Povečana raba umetnih dušikovih gnojil po letu 1970 je lahko vzrok nedavnih<br />
množičnih pojavljanj klobučnjakov (Gilbert in sod., 2005). Takšno stanje so povezali<br />
z množičnim pojavljanjem dveh vrst, in sicer morske cvetače (Cotylorhiza<br />
tuberculata) in velikega klobučnjaka (<strong>Rhizostoma</strong> <strong>pulmo</strong>) v laguni Mar Menor.<br />
Podatki kažejo, da visoka koncentracija dušika lahko privede do množičnega<br />
pojavljanja meduz. (Pérez in sod., 2002). Od leta 1990 je do množičnega pojavljanja<br />
meduz prišlo vzdolž sredozemske obale (Malej, 1982 ).<br />
Na drugi strani evtrofikacija vodi v zmanjševanje koncentracije kisika in v takem<br />
okolju imajo klobučnjaki selektivno prednost pred drugimi organizmi (Arai, 2001b).<br />
Ribe se hipoksiji izognejo, če pa je kisika manj kot 2 mg/L pa poginejo. Veliko<br />
meduz je sposobnih preživeti v okoljih z nizko koncentracijo kisika (do < 1mg O 2 /L)<br />
(Purcell in Arai, 2001). Tudi polipi imajo toleranco do nizke koncentracije<br />
raztopljenega kisika in lahko preživijo v takem okolju (Ishii, 2006).<br />
Številni dejavniki, ki so povezani z industrializacijo in razvojem obalnih območij<br />
zmanjšujejo prozornost vode ter prehajanje svetlobe. V takem spremenjenem okolju<br />
lažje preživijo klobučnjaki kakor ribe.<br />
Posredno meduze vplivajo na ribištvo, saj se prehranjujejo z zooplanktonom in<br />
ihtoplanktonom (jajčeca rib in ličinke). Nekateri avtorji pravijo, da so zaradi prelova<br />
rib, meduze, ki so nižje na prehranjevalni verigi zasedle prehrambeno nišo, ki so jo<br />
zasedale ribe. Ribištvo odstranjuje ribe, ki jedo zooplankton ter plenilce meduz, in<br />
tako ostane meduzam na razpolago več hrane. Na drugi strani ob množičnem<br />
pojavljanju klobučnjaki tekmujejo za razpoložljive vire hrane z ribami. Zaradi<br />
hranjenja z zooplanktonom lahko zmanjšajo ter spremenijo zooplanktonske<br />
populacije, kar posledično lahko zmanjša količino hrane, ki je razpoložljiva ribam<br />
(Jackson in sod., 2001, Daskalov in sod., 2007). Nekateri avtorji poudarjajo<br />
pomembnost selektivne pašnje majhnih kopepodnih rakcev (Sommer in sod., 2002).<br />
V različnih delih sveta povzročajo težave v ribištvu množična pojavljanja<br />
klobučnjaških meduz. V Vzhodno kitajskem morju in v Rumenem morju so zabeležili<br />
količinsko zmanjševanje ulova (Cheng in sod., 2005). Na Japonskem se je<br />
populacija meduz uhatega klobučnjaka (Aurelia aurita) povečala po letu 1980 in se<br />
je v zadnjih dveh desetletjih številčno zelo povečala. Tako se je 65 odstotkov ribičev<br />
na Japonskem opredelilo, da je število meduz naraslo v zadnjih dvajsetih letih (Uye<br />
& Ueta, 2004). Tudi v Namibijskem morju so se po letu 1988 zmanjšali ulovi inčunov<br />
in sardel, glede na ulov od leta 1975 do 1988. V tem območju sedaj prevladujeta<br />
dve vrsti, klobučnjaška meduza Chrysaora hysoscella in trdoživnjaška meduza<br />
Aequorea forskalea (Lynam in sod., 2006). Zaradi velikega števila meduze zamašijo<br />
ribiške mreže in zmanjša se kvaliteta ulova. Tak problem so imeli predvsem na<br />
Japonskem od leta 1990 dalje, ko je populacija uhatega klobučnjaka narasla v Seto<br />
5