Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
RIJEČ GLAVNOG UREDNIKA<br />
CERTIFIKACIJA ŠUMA, ŠANSA ZA HRVATSKO<br />
ŠUMARSTVO I PRERADBU DRVA<br />
Svjetsko tržište drvetom danas je zasićeno i ne zna se kako dugo će to stanje potrajati. U ovo<br />
kritično vrijeme postoji mogućnost za plasiranje našega drva na tržište i to bez ozbiljnije konkurencije.<br />
Riječ je o certifikaciji šuma koja daje veliku prednost drvu iz naših prirodnih sastojina.<br />
Ccrtificiraju se šumska područja, kao primjerice ona koja su u nas obuhvaćena upravama<br />
šuma, a certifikati se izdaju proizvodima iz punog drva, iverica i panel ploča.<br />
Certifikacija se, dakle, izdaje za šumska područja, a institucija koja je istu obavila prati tijek<br />
i industrijsku uporabu drva iz certificiranih šuma. Na kraju izrade certificirani proizvod obilježava<br />
se znakom kao stoje primjerice "zelena točka" (grüne Punkt) u Njemačkoj ili "prijatelj<br />
okoliša" u nas, a nositelju certifikata donosi tržišnu prednost po načelima potrajnosti i suvremenim<br />
ekološkim načelima uzgajanja šuma.<br />
Uvjeti za povoljnu ocjenu certifikacije šuma su:<br />
1. Na kraju ophodnje ne primjenjuje se čista sječa.<br />
2. Šume se obnavljaju uzgojnim postupkom prirodnog pomlađivanja.<br />
3. U zaštiti šuma ne koriste se biocidi i nema gnojidbe umjetnim gnojivima.<br />
4. U gospodarenju šumama koriste se "meke" tehnologije, što se posebice<br />
odnosi na iskorišćivanje šuma.<br />
5. Provodi se aktivna zaštita prirode, a šuma je ekološko uporište u prostoru<br />
te nositelj opće zaštite prirode i biološke raznolikosti.<br />
Kako vidimo postavke koje traži certifikacija već su u velikoj mjeri sadržane u Zakonu o<br />
šumama Republike Hrvatske i njegovim popratnim aktima.<br />
Tijekom 1996. godine održana je u Berlinu skupština Njemačkoga šumarskog društva koja<br />
preporučuje certifikaciju šuma, a referat o šumama u Hrvatskoj (Dundović, Starčević)<br />
izazvao je veliko zanimanje zbog prirodnosti naših šuma i drugih odlika povezanih uz certifikaciju.<br />
U svezi s navedenom činjenicom, već krajem 1996. godine u Hrvatskoj boravi direktor<br />
firme ECO TIMBER za certifikaciju šuma gospodin Andreas Speich, dipl. ing. šum. iz<br />
Švicarske, koja na njemačkom i drugim europskim tržištima posreduje i preporuča proizvođače<br />
čije sirovine imaju certifikat. Troškove certifikata snose proizvođači drvnih proizvoda.<br />
Prilikom posjete Hrvatskoj inž. Speich obavio je ocjenjivanje nekoliko šumskih sastojina<br />
u Šumariji Vrbovec, uz visoke ocjene, gotovo najviše koje ECO TIMBER daje, što bi zasigurno<br />
pripalo i nemalom broju šumskih sastojina "Hrvatskih šuma". Ocjenjivanje se temelji na<br />
shemi vrednovanja s 92 kriterija i 440 stavki koje omogućuju davanje preciznih ocjena različite<br />
težine. Ti kriteriji obuhvaćaju stajališta FSC (Forest Stewardship Conncil), a odnose se na<br />
uzgajanje šuma, zaštitu prirode, zakonodavstvo, organizaciju, socijalne prilike i ekonomiku.<br />
Certifikacija se temelji na dragovoljnosti, prihvaćena je u Njemačkoj i širi se dalje Europom.<br />
Certificirani proizvod sve se više traži srazmjerno s razinom ekološke svijesti, kao i s<br />
podupiranjem potrajnosti, prirodnosti, biološke raznolikosti i općekorisnih funkcija šuma.<br />
Potražnja za certificiranim drvnim proizvodima danomice će rasti, a uvođenje certifikacije velika<br />
je šansa hrvatskoj šumarskoj i drvarskoj struci.<br />
Certifikacija i certifikat trebali bi što prije postati uobičajena poslovna praksa u nas, jer činjenica<br />
je da već danas kasnimo.<br />
Naslovna stranica - Front page:<br />
Na proplanku - Gorska smrekova šuma, Lividraga, Gorski kotar.<br />
In a clearing- Mountain spruce forest, Lividraga, Gorski Kotar.<br />
(Foto: A. Frković)<br />
B. Prpić<br />
Naklada 1650 primjeraka
UDK 630* (05):»54-02«/061.2 ISSN 0373-1332<br />
CODEN SULIAB<br />
S UM ARS Kl<br />
<strong>LIST</strong><br />
Znanstveno-stručno i staleško glasilo Hrvatskoga šumarskog društva<br />
Journal of the Forestry Society of Croatia-Zeitschrift des Kroatischen Forstvereins - Revue de la Societe forestiere croate<br />
Uređivački savjet:<br />
Branko Belčić, dipl. inž.<br />
Mr. sc. Vladimir Bogati<br />
Damir Dclač, dipl. inž.<br />
Ivan Đukić, dipl. inž.<br />
Prof. dr. sc. Mladen Figurić<br />
Ivica Fliszar, dipl. inž.<br />
Dr. se. Joso Gračan<br />
Ilija Gregorović, dipl. inž.<br />
Zvonko Kranjc, dipl. inž.<br />
10.<br />
<strong>11</strong>.<br />
<strong>12</strong>.<br />
13.<br />
14.<br />
15.<br />
16.<br />
17.<br />
Herbert Krauthacker, dipl. inž.<br />
Milan Krmpotić, dipl. inž.<br />
Žcljko Marman, dipl. inž.<br />
Prof. dr. sc. Slavko Matić,<br />
predsjednik<br />
Damir Matošević, dipl. inž.<br />
Dujo Pavelić, dipl. inž.<br />
Mr. sc. Ivan Pentek<br />
Milan Presečan, dipl.inž.<br />
18<br />
19<br />
20<br />
21<br />
22<br />
23<br />
24<br />
25<br />
Prof dr. sc. Branimir Prpić<br />
Luka Radošević, dipl. inž.<br />
Zvonko Rožić, dipl. inž.<br />
Tomislav Starčević, dipl. inž.<br />
Mario Stipctić, dipl. inž.<br />
Dr. se. Vlado Topić<br />
Berislav Vinaj, dipl. inž.<br />
Prof. dr. sc. Joso Vukelić<br />
Uređivački odbor po znanstveno-stručnim područjima:<br />
1. Šumski ekosustavi<br />
Prof dr. sc. Joso Vukelić, urednik područja<br />
Urednici znanstvenih grana:<br />
Prof. dr. sc. Zvonko Seletković, ekologija i<br />
biologija šuma<br />
Prof. dr. sc. Branimir Prpić, fiziologija i prehrana<br />
šumskog drveća<br />
Dr. se. Joso Gračan, genetika i oplemenjivanje<br />
šumskog drveća<br />
Doc. dr. se. Nikola Pernar, šumarska pedologija<br />
Izv. prof. dr. se. Dominik Raguž, lovstvo<br />
2. Uzgajanje šuma i hortikultura<br />
Prof. dr. sc. Slavko Matić, urednik područja<br />
Urednici znanstvenih grana:<br />
Dr. se. Stcvo Orlić, šumsko sjemenarstvo i rasadničarstvo<br />
Dr. se. Vlado Topić, kraške šume<br />
Doc. dr. se. Željko Spanjol, zaštićeni objekti prirode<br />
3. Iskorišćivanje šuma<br />
Izv. prof. dr. sc. Ante B. P. Krpan, urednik područja<br />
Urednici znanstvenih grana:<br />
Doc. dr. se. Dragutin Pičman, šumske prometnice<br />
Doc. dr. se. Dubravko Horvat, mahanizacija šumarstva<br />
Doc. dr. se. Slavko Govorčin, nauka o drvu i pilanska<br />
prerada drva<br />
Glavni i odgovorni urednik<br />
prof. dr. sc. Branimir Prpić<br />
Tehnički urednik - Hranislav Jakovac, dipl. inž. šum.<br />
Lektor - Dijana Sckulić-Blažina<br />
4. Zaštita šuma<br />
Dr. se. Miroslav Harapin, urednik područja<br />
Urednici znanstvenih grana:<br />
Prof. dr. sc.Milan Glavaš, šumarska fitopatologija<br />
Dr. sc.Boris Hrašovec, šumarska entomologija<br />
Mr. sc. Petar Jurjević, šumski požari<br />
5. Izmjera šuma i šumarska biometrika<br />
Izv. prof. dr. Nikola Lukić, urednik područja<br />
Urednici znanstvenih grana:<br />
Doc. dr. se. Vladimir Kušan, geodezija<br />
6. Uređivanje šuma<br />
Mr. sc. Caspar Fabijanić, urednik područja<br />
Urednici znanstvenih grana:<br />
Doc. dr. se. Ivan Martinić, organizacija rada i<br />
šumarska ekonomika<br />
Branko Meštrić, dipl. inž. šum., informatika u<br />
šumarstvu<br />
7. Šumarska politika<br />
Hranislav Jakovac, dipl. inž. šum., povijest šumarstva,<br />
bibliografija, staleške vijesti<br />
Prof. dr. sc. Branimir Prpić, ekologija i njega krajolika,<br />
općekorisne funkcije šuma<br />
Znanstveni članci podliježu međunarodnoj recenziji.<br />
Recenzenti su doktori šumarskih znanosti u Hrvatskoj,<br />
Slovačkoj i Sloveniji, a prema potrebi i u drugim zemljama<br />
zavisno o odluci uredništva.<br />
Časopis je referiran u (Indexed in): Forestry abstracts, Cab abstracts, Agricola, Pascal, Geobasc (IM) i dr.<br />
Na osnovi mišljenja Ministarstva informiranja Republike Hrvatske<br />
br. 523-91-2 od 06. 03. 1991. časopis »Šumarski list« smatraše<br />
proizvodom iz točke 1 tar. broja 8 Tarife osnovog poreza na promet.
SADRŽAJ - CONTENTS<br />
IZVORNI ZNANSTVENI ČLANCI - ORIGINAL SCIENTIFIC PAPERS<br />
UDK 630* 165 + 168 + 48 (Querem robur)<br />
Rosa, J.: Utjecaj fosfogipsa iz industrijskog odlagališta na hrast lužnjak (Quercus robur)<br />
The Influence of Phosphogypsum from an Industrial Dump<br />
on the Pedunculate Oak (Quercus robur) 491<br />
PRETHODNO PRIOPĆENJE - PRELIMINARY COMMUNICATION<br />
UDK 630* 238: 620. 91<br />
Domac, J.: Sadašnja i buduća proizvodnja energije iz biomase šumskog porijekla<br />
Present and Future Energy Production from Forestry Biomass 507<br />
PREGLEDNI ČLANCI - REVIEWS<br />
630* 151 + 152<br />
Grubešić,M.,iKrapinec,K.: Naseljavanje europskog dabra (Castor fiber L.) u Posavinu<br />
Ansiedlung des Europäischen Biber (Castorfiber L.) in Posavina 515<br />
630* 181.1 + 182.1+22<br />
Z e I i ć, J.: Pitanje autoktonosti i dalji uzgoj pitomog kestena (Castanea sativa Mili.)<br />
u Požeškom gorju<br />
Autochthonism and Further Cultivation of Sweet Chestnut<br />
(Castanea sativa Mill.) in Požega Mountains 525<br />
STRUČNI ČLANCI - PROFFESSIONAL PAPERS<br />
630*907.1 : 719+ 72.02<br />
t Đuričić, I., i Đuri čić- Kurie, T: Kleti na južnim obroncima Kalničkegore<br />
Vineyard Cottages on Southern Slopes of Mount Kalnik 537<br />
OBLJETNICE<br />
Jakovac,H.: 100. godina od izgradnje "Hrvatskoga šumarskog doma"<br />
100 g. sveučilišne šumarske nastave i 50. g. sveučilišne drvnotehnološke nastave 549<br />
Ivančević.V: <strong>12</strong>0. obljetnica osnutka posebne senjske šumarske ustanove Kraljevskog<br />
nadzorništva za pošumljenje krasa krajiškog područja - Inspektorata za<br />
pošumljavanje krševa, goleti i uređenja bujica. 552<br />
Frko vi ć , A.: Julije Bönel,šumarnik i lovac iz Lasca u Gorskom kotaru 556<br />
AKTUALNO<br />
Bilandžija,J.: Ostvaraj Projekta obnove i zaštite obalnih šuma u razdoblju<br />
od 1. kolovoza do 31. prosinca 1997. godine 558<br />
ZNANSTVENI I STRUČNI SKUPOVI<br />
Hodić, I.: Neki dojmovi s posjeta na dva radilišta Austrijskih saveznih šuma,<br />
organiziranih u okviru programa 23. Svjetskog prvenstva sjekača 564<br />
Janjić, J.: Treći hrvatski seminar perivojne kulture, Zadar 14-17. 10. <strong>1998</strong>. 566<br />
Marti nić, I.: 26. listopada <strong>1998</strong>.- II. europski dan biomase 568<br />
Jako vac, H.: Okrugli stol: Protupožarna preventiva 569<br />
Mart i nić, I.: Sigurnost i zdravlje pri šumskome radu 570<br />
KNJIGE I ČASOPISI<br />
Skoko, M.: Izlaz vrata-vodič za landrafee po fužinarskom kraju 571<br />
Timarac, Z.: Za divljač-Vrbe-zaklon i prehrana 573<br />
NOVI MAGISTRI ZNANOSTI<br />
Frković, A.: Josip Malnar 575<br />
PORTRETI<br />
Skoko, M.: Prilog životopisu Frana Zavera Kesterčaneka 576<br />
IZ HRVATSKOGA ŠUMARSKOG DRUŠTVA<br />
Stoj kov ić, M.: Ekskurzija HŠD, ogranak Zagreb na područje sjevernog Velebita 578<br />
IN MEMORIAM<br />
Jako vac, H.: Mirko Kolesar, dipl. inž. šum. (1938 - <strong>1998</strong>) 580<br />
To m i ć, I.: Tihoraj Lovrić, dipl. inž. šum. (1914 - <strong>1998</strong>) 580<br />
Starčević, T: Josip Sikora, dipl. inž. šum. i Hrvoje Sikora, aps. šum. 581<br />
Matić, S.: Prof. dr. sc. Ivo Dekanić (14.10.1919.-25.10. <strong>1998</strong>.) 583<br />
Napomena: Uredništvo ne mora uvijek biti suglasno sa stavovima autora
IZVORNI ZNANSTVENI ČLANCI - ORIGINAL SCIENTIFIC PAPERS<br />
UDK: 630* 165 + 168 + 48 (Querem minu)<br />
Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 491-506<br />
UTJECAJ FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA<br />
NA HRAST LUŽNJAK (Querem robur)*<br />
THE INFLUENCE OF PHOSPHOGYPSUM FROM AN INDUSTRIAL<br />
DUMP ON THE PEDUNCULATE OAK (Quercus robur)<br />
Jadranka ROSA**<br />
SAŽETAK: U neposrednoj blizini odlagališta fosfogipsa (područje kutinskog<br />
bazena) primijećeno je sušenje i propadanje šuma hrasta lužnjaka, stoje<br />
moguća posljedica utjecaja fosfogipsa iz odlagališta, nusprodukta koji nastaje<br />
kod proizvodnje umjetnih gnojiva. Kemijska analiza vode iz odlagališta<br />
pokazala je prisutnost teških metala (A l, Cd, i dr.), te izrazitu kiselost<br />
(pH= 1,2-2,6). Hrast lužnjak u blizini odlagališta sa 60-70% oštećenosti krošnje<br />
pripada kategoriji jako oštećenih stabala.<br />
Za utvrđivanje promjena na stanicama hrasta lužnjaka proveden je kratkotrajni<br />
test citotoksićnosti tretiranjem korjenćića hrasta lužnjaka isklijalih u<br />
laboratoriju različitim razrijeđen/ima fosfogipsa iz odlagališta (od 0,5-10%).<br />
Citogenetske analize provedene su u meristemskim stanicama vrškova korijena<br />
klijanaca dobivenih izžireva sakupljenih ispod stabala bez vidljivih znakova<br />
oštećen/a. Mjerenjem mitotske aktivnosti stanica korijena te vrste i učestalosti<br />
kromosomskih aberacija, utvrđivan je stupanj citotoksićnosti nakon<br />
24-satnog tretmana kao i oporavka. Kao negativna kontrola upotrijebljeni su<br />
sijanci dobiveni izžireva sakupljenih u sjemenskoj sastojim.<br />
Kao kontrolni test geno- i citotoksićnosti fosfogipsa iz odlagališta proveden<br />
je Allium-test. Lukovice luka Allium ascalonicum isklijavane su u vodovodnoj<br />
vodi, a zatim tretirane jednakim razrijeđenjima fosfogipsa iz odlagališta i<br />
u jednakom razdoblju kao i hrast lužnjak. Kao negativna kontrola poslužile su<br />
lukovice isklijavane u vodovodnoj vodi, dok su kao pozitivna kontrola poslužile<br />
lukovice tretirane hidrazid maleinskom kiselinom.<br />
Radi utvrđivanja neposrednog utjecaja odlagališta fosfogipsa na citogenetičke<br />
promjene u hrasta lužnjaka, provedena su istraživanja na meristemskim<br />
stanicama vrškova korjena sijanaca isklijalih iz žireva sakupljenih sa stabala<br />
hrasta lužnjaka u neposrednoj blizini odlagališta, a kao negativna kontrola<br />
poslužili su sijanci dobiveni iz žireva sakupljenih u sjemenskoj sastojim.<br />
Nakon stoje utvrđena povećana količina fluorida u Ušću hrasta lužnjaka<br />
uz odlagalište, analizirana je i morfologija epikutiku/arnog voska na uzorcima<br />
lišća u različitim razvojnim stadijima, primjenom skenirajućeg elektronskog<br />
mikroskopa. Provedena analiza ukazala je na postojanje povezanosti količine<br />
fluorida u Ušću hrasta lužnjaka i stupnja degradacije epikutikularnog<br />
voska.<br />
K Ij u č n e r ij e č i: Test citotoksićnosti, Allium-fev?, mitotske i subkromatidne<br />
aberacije, epikutikularni vosak elektronska mikroskopija (SEM).<br />
*Magistarski rad, skraćeno za Šumarski list<br />
**Mr. se. Jadranka Rosa "I Irvatskc šume" p.o. Zagreb
J. Rosa: UTJECAJ FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Querem robur) Šumarski list br. <strong>11</strong>-1 2. CXXII (<strong>1998</strong>). 4" I-506<br />
UVOD - Introduction<br />
Propadanje šuma sve je naglašeniji problem u Republici<br />
Hrvatskoj. Skladištenje tehnološkog otpada u blizini<br />
šuma dodatno ugrožava šumske ekosustave. Propadanje<br />
šume hrasta lužnjaka u blizini industrijskog<br />
odlagališta fosfogipsa vjerojatno je posljedica neposrednog<br />
utjecaja.<br />
Istraživanja utjecaja zračnog zagađenja na genom<br />
šumskog drveća uspješno su provedena u Sloveniji na<br />
smreci {Picea abies L.), (Druškovič, 1988b, Bavcon<br />
i sur. 1993. Slična istraživanja provedena su i u<br />
Austriji (Müller i sur. 1991).<br />
Propadanje šuma hrasta lužnjaka sve se više povezuje<br />
s atmosferskim zagađenjem. Istraživanja odnosa<br />
oštećenja krošanja hrasta lužnjaka i stupnja oštećenja<br />
genetičkog materijala provedena su na hrastu lužnjaku<br />
iz okolice Bjelovara (Zol do š i sur., 1994a, 1994b).<br />
Jedan od najstarijih i najčešće upotrebljavanih biljnih<br />
testova za proučavanje djelovanja različitih kemijskih<br />
spojeva na genom viših biljaka je Allium-test, kojegje<br />
1938. godine uveo Levan, upotrijebivši korjenčiće<br />
zdravih lukovica običnog luka (Allium čepa L.).<br />
Allium-test pokazao se pogodan za utvrđivanje inhibicije<br />
rasta korjenčića, kromosomskih aberacija, kao i za<br />
ispitivanje djelovanja raznih supstanci iz okoliša na<br />
proces mitoze (Fi skesj ö, 1985).<br />
Razvoj suvremenih istraživačkih tehnika, poglavito<br />
elektronske mikroskopije, omogućio je neposredan livid<br />
u finu strukturu biljnih stanica, što je doprinijelo<br />
boljem razumijevanju grade i funkcija lista kao organa.<br />
U sklopu istraživanja tih struktura osobito su značajna<br />
saznanja o kutikuli i epikutikularnom vosku.<br />
Različiti zračni zagađivači i kisele kiše mogu neposredno<br />
ili posredno poremetiti normalno izlučivanje<br />
epikutikularnog voska. To smanjuje obrambenu funkciju<br />
lista (zaštitu od pojačanog ultraljubičastog i infracrvenog<br />
zračenja, kukaca, gljiva) i narušava regulaciju<br />
vode u biljci (Baker, 1973). Krajnja posljedica svih<br />
tih promjena može biti rano opadanje lišća i iglica. Iz<br />
ovih razloga su istraživanja utjecaja različitih zagađivača<br />
iz okoliša na površinske strukture lista sve zastupljenija<br />
u ekologiji. Svjetska istraživanja oštećenja<br />
šumskog drveća najopsežnije su provođena analizom<br />
iglica crnogorice. U Norveškoj je istraživan utjecaj<br />
ozona na epikutikularni vosak iglica bora (Barnes i<br />
sur., 1988). Suvremeni rasterski elektonski mikroskop<br />
(Scanning Electron Microscope-SEM) omogućio je<br />
površinsku analizu mikromorfoloških značajki lišća.<br />
Na taj način prepoznate su strukturne promjene površine<br />
iglica različitih crnogoričnih vrsta, koje su posljedica<br />
zračnog zagađenja (Huttunen i Laine, 1983;<br />
Sauter iVass, 1986).<br />
Upotreba Scanning elektronskog mikroskopa u istraživanjima<br />
epikutikularnog voska listova u Republici<br />
Hrvatskoj je u početnoj fazi. Za sada su tom metodom<br />
provedena istraživanja površine lišća, primjerice nekih<br />
hrastova (B a č i ć, 1996; 1997a) i jele (B a č i ć, <strong>1998</strong>).<br />
2. MATERIJAL I METODE - Material and methods<br />
Biljni materijal upotrijebljen za istraživanja uzet je iz<br />
neposredne blizine odlagališta fosfogipsa i sjemenske<br />
sastojine udaljene 2 km od odlagališta, kao kontrole.<br />
Izbor biljnog materijala napravljen je prema izgledu i<br />
stanju sastojine hrasta lužnjaka (Quercus robur L.) u cjelini,<br />
te osutosti krošnje pojedinih stabala. Izabrana stabla<br />
neposredno uz odlagalište imala su osutost krošnje 2. i 3.<br />
stupnja, što znači da su srednje do jako oštećena, dok su<br />
stabla iz kontrolne sastojine 0. stupnja, tj. nisu imala<br />
znakove oštećenosti krošnje. Stabla hrasta lužnjaka s kojih<br />
su sakupljani uzorci stara su <strong>12</strong>0 godina.<br />
Test citotoksičnosti proveden je na žirevima hrasta<br />
lužnjaka isklijavanih u vodovodnoj vodi u staklenkama<br />
na sobnoj temperaturi. Sijanci s dobro razvijenim korijenjem<br />
tretirani su 24 sata otopinama procesne vode iz<br />
odlagališta u razrijeđen)ima od 0,5%, 1,0%, 2,5%, 5% i<br />
10%. Kao negativna kontrola upotrijebljeni su sijanci<br />
isklijavani u vodovodnoj vodi. Jedan dio korjenčića nakon<br />
tretmana stavljen je ponovno u vodovodnu vodu<br />
radi oporavka koji je trajao 24 sata. Nakon tretmana i<br />
oporavka, korjenčići su fiksirani u mješavini etilnog alkohola<br />
i ledene octene kiseline u omjeru 3:1.<br />
Za praćenje promjena u mitozi upotrijebljeni su sljedeći<br />
parametri: mitotski indeks (broj stanica u mitozi/ukupan<br />
broj stanica), učestalost i tipovi kromosomskih<br />
aberacija.<br />
Utjecaj otpadne vode iz odlagališta na tijek mitoze i<br />
pojavu kromosomskih aberacija istraživan je upotrebom<br />
testa citotoksičnosti na biljkama hrasta lužnjaka<br />
isklijalih iz žireva sakupljenih u sjemenskoj sastojini, te<br />
Allium-testa. Za Allium-test upotrijebljene su lukovice<br />
luka Allium čepa var. ascalonicum.<br />
Za analizu genotoksičnosti, lukovice su naklijavane<br />
u vodovodnoj vodi. Nakon što su korjenčići narasli do<br />
dužine 1 cm, lukovice su tretirane otopinama procesne<br />
vode iz odlagališta u razrijeđenjima od 0,5%, 1%, 5% i<br />
10%. Lukovice koje su rasle u vodovodnoj vodi predstavljale<br />
su negativnu kontrolu. Kao pozitivna kontrola<br />
poslužile su lukovice tretirane 1 x 10 4 IVI otopinom hidrazida<br />
maleinske kiseline (Pavlica i sur., 1995).<br />
492
J. Rosa: UTJECAJ FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Querem mhur) Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXH (<strong>1998</strong>). 491-506<br />
Tretman je trajao 24 sata. Nakon tretmana dio korjenčića<br />
je fiksiran, dok je drugi dio materijala prebačen u vodovodnu<br />
vodu na 24-satni oporavak te zatim fiksiran.<br />
Utvrđivanje neposrednog citotoksičnog utjecaja odlagališta<br />
fosfogipsa na tijek mitoze i pojavu kromosomskih<br />
aberacija proveden je na sijancima žireva sakupljanih<br />
sa stabala uz samo odlagalište i isklijavanih u<br />
laboratoriju. Kao kontrola upotrijebljeni su sijanci iskliljavani<br />
iz žireva sakupljenih u sjemenskoj sastojini.<br />
Za utvrđivanje količine fluorida upotrijebljeno je<br />
lišće hrasta lužnjaka ubranog u središnjem dijelu krošnje<br />
stabala neposredno uz odlagalište, te iz sjemenske<br />
sastojine. Korištena je potenciometrijska metoda koja<br />
se temelji na uporabi selektivne fluoridne elektrode s<br />
kristalom lantana koji daje elektrokemijski impuls na<br />
koncentraciji fluorida od 10 6 M.<br />
Morfološke promjene epikutikularnog voska analizirane<br />
su na uzorcima lišća stabala uz odlagalište i iz<br />
sjemenske sastojine u vegetacijskoj sezoni 1996. godine.<br />
Analizirana su 4 razvojna stadija lista i to lišće na<br />
početku vegetacijske sezone, uključujući listove iz sastava<br />
pupa, vrlo mlade i potpuno razvijene listove, kao i<br />
lišće s kraja vegetacijskog razdoblja.<br />
Analiza morfologije epikutikularnog voska na stomatalnom<br />
obrubu puci lišća hrasta lužnjaka provedena<br />
je skenirajućim elektronskom mikroskopijom (SEM).<br />
Radi ocjenjivanja stupnja degradacije kristalnog e-<br />
pikutikularnog voska (ThijsseiBass,l 990; B a č i ć<br />
i sur., 1996) određivana je relativna količina amorfnog<br />
voska u obliku krasta na stomatalnom obrubu prema<br />
sljedećim stupnjevima:<br />
1. stupanj - puci s obrubom koji je prekriven samo s<br />
kristalnim (bez krasta) voskom.<br />
2. stupanj - puci s obrubom koji je prekriven amorfnim<br />
voskom u količini od 1-20%.<br />
3. stupanj - puci s obrubom koji je prekriven amorfnim<br />
voskom u količini od 21-60%<br />
4. stupanj - puci s obrubom koji je prekriven amorfnim<br />
voskom u količini od 61 -80%<br />
5. stupanj - puci s obrubom koji je prekriven amorfnim<br />
voskom u količini od 81 -100%<br />
Za svaku analiziranu puč odredenaje pripadnost jednom<br />
od navedenih stupnjeva. Stupnjevi od 1.- 4. su stupnjevi<br />
fuzije i aglomeracije kristalnog u amorfni vosak.<br />
Radi utvrđivanja statističkog odstupanja u mitotskoj<br />
aktivnosti u odnosu na kontrolu primijenjen je x 2 - test<br />
za analizu varijance. Kod usporedbe stupnjeva fuzije i<br />
aglomeracije kristalnog u amorfni epikutikularni voska<br />
(kraste) na lišću hrasta lužnjaka uz odlagalište i u kontroli,<br />
korištenje test sa slijedovima (run-test). Radi se o<br />
neparametarskom testu za usporedbu dvaju uzoraka<br />
kod kojeg nije potrebno poznavati razdiobu populacije.<br />
3. REZULTATI Results<br />
Tretiranje korjenskih meristemskih stanica klijanaca<br />
hrasta lužnjaka različitim koncentracijama vode iz<br />
odlagališta fosfogipsa, rezultiralo je pojavom tri tipa<br />
kromosomskih aberacija:<br />
1. Aberacije na razini kromosoma<br />
a) lutajući kromosomi<br />
b) mikronukleus<br />
2. Aberacije na razini diobenog vretena<br />
a) c - mitoza<br />
b) višepolarnost diobenog vretena<br />
3. Subkromatidne aberacije<br />
a) sljepljenost kromosoma<br />
Citotoksično djelovanje istraženo je utvrđivanjem<br />
ukupnog broja kromosomskih aberacija i mjerenjem<br />
mitotske aktivnosti. Mitotska aktivnost ili mitotski indeks<br />
(M.I.) iskazana je kao broj stanica u diobi u odnosu<br />
na ukupni broj ispitivanih stanica.<br />
Kod tretmana uzoraka različitim koncentracijama<br />
fosfogipsa uočena je općenito slaba diobena aktivnost<br />
meristemskih stanica (tablica 1). Najaktivnija dioba<br />
stanica odvijala se kod tretmana 2,5 %-tnom koncentra-<br />
čijom kod koje je M.I. bio 3,59%. Tretman većim koncentracijama<br />
(5 i 10%) doveo je do značajnog smanjenja<br />
mitotske aktivnosti. Analiza je pokazala daje mitotska<br />
aktivnost kod meristemskih stanica u svim koncentracijama<br />
bila niža od mitotske aktivnosti kontrolnog<br />
uzoraka kod kojeg je iznosila 4,34%.<br />
Nakon 24 sata tretmana, ukupan broj kromosomskih<br />
aberacija bio je značajan u odnosu na kontrolni uzorak<br />
kod kojeg nije uočena pojava kromosomskih aberacija.<br />
Povećanjem koncentracije do 5% povećavala se mitotska<br />
aktivnost, a i broj aberacija bio je dvostruko veći.<br />
Nakon tretmana 5 i 10%-tnom otopinom mitotska aktivnost<br />
se smanjila, kao i broj kromosomskih aberacija.<br />
Uočene su aberacije na razini diobenog vretena i kromosoma<br />
(tablica 2). Poremećaji diobenog vretena očitovali<br />
su se u velikom broju c-mitoza (slika 1 a), posebice<br />
kod koncentracije od 2,5% te lutajući kromosomi<br />
(slike lc, d, e). Uočeno je također sljepljivanje kromosoma<br />
(slika lf), te mikronukleusi, kao siguran pokazatelj<br />
eliminacije kromosomskog materijala. Pojava mikronukleusa<br />
uočena je samo kod koncentracije od<br />
1,0%. (Tablica 2).<br />
493
.1. Rosa: UT.ILCAJ FOSFOG1PSA I/. INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Qiwrnix robur) Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXX<strong>11</strong> (<strong>1998</strong>). 491-506<br />
Tablica 1. Mitotska aktivnost i ukupan broj kromosomskih aberacija kod klijanaca hrasta<br />
lužnjaka tretiranih 24 sata različitim koncentracijama fosfogipsa.<br />
Koncentracija<br />
(%)<br />
Kiselost<br />
(pH)<br />
Ukupan<br />
broj stanica<br />
Broj stanica<br />
u mitozi<br />
MI.<br />
(%)<br />
Broj stanica s<br />
kromosomskim<br />
aberacijama<br />
Kontrola<br />
0,5<br />
1,0<br />
2,5<br />
5,0<br />
10,0<br />
7,0<br />
6,4<br />
6,0<br />
5,8<br />
4,4<br />
4,1<br />
7444<br />
6766<br />
3709<br />
6383<br />
4416<br />
2666<br />
323<br />
181<br />
39<br />
298<br />
<strong>11</strong><br />
50<br />
4,34<br />
2,67*<br />
1,05*<br />
3,59<br />
0,25*<br />
1,87*<br />
-<br />
4<br />
18<br />
20<br />
10<br />
16<br />
* Statistički signifikantna razlika u odnosu na kontrolu (provjereno x 2 testom za p< 0,05).<br />
Tablica 2. Tipovi kromosomskih aberacija kod klijanaca hrasta lužnjaka tretiranih 24 sata različitim<br />
koncentracijama fosfogipsa.<br />
Koncent. Ukupan M. I.<br />
(%) broj (%)<br />
stanica<br />
C-<br />
mitoza<br />
MITOTSKE I KROMOSOMSKE ABERACIJE<br />
Višepolarno<br />
diobeno vreteno<br />
Lutajući<br />
kromosomi<br />
Sljepljeni<br />
kromosomi<br />
Mikronukleus<br />
Ukupan<br />
broj<br />
aberacija<br />
Kontrola 7444 4,34<br />
0,5 6766 2,67<br />
4<br />
4<br />
1,0 3709 1,05<br />
<strong>12</strong><br />
6<br />
18<br />
2,5 6383 3,59<br />
13<br />
2<br />
2<br />
3<br />
20<br />
5,0 4416 0,25<br />
10<br />
10<br />
10,0 2666 1,87<br />
16<br />
16<br />
Nakon 24-satnog oporavka klijanaca hrasta lužnjaka<br />
u vodovodnoj vodi nije došlo do značanije promjene<br />
mitotske aktivnosti (tablica 3). Mitotska aktivnost<br />
značajnije pada kod oporavka nakon tretmana većim<br />
koncentracijama. Najniža mitotska aktivnost bila je<br />
nakon oporavka uzoraka tretiranih 5%-tnom koncentracijom<br />
fosfogipsa.<br />
Nakon 24-satnog oporavka ukupan broj aberacija<br />
značajno se smanjio, osobito broj c-mitoza (tablica 4).<br />
Međutim značajno je porastao broj sljepljenih kromosoma,<br />
dok pojava mikronukleusa nije uočena. Gotovo kod<br />
svih koncentracija uočeno je sljepljivanje kromosoma.<br />
Test na klijancima hrasta lužnjaka, isklijalih iz žireva<br />
sakupljenih u sastojini neposredno uz odlagalište i<br />
sjemenske sastojine kao kontrole, ukazao je značajan<br />
broj mitotskih aberacija kod klijanaca uz odlagalište<br />
(tablica 5). Najviše je bilo sljepljenih kromosoma i višepolarno<br />
diobeno vreteno. Od analiziranih 19130 stanica<br />
u kontroli, uočene su samo dvije mitotske aberacije,<br />
sljepljivanje kromosoma i poliploidija.<br />
Provedeni Allium test ukazao jena geno- i citotoksičnost<br />
fosfogipsa. S porastom koncentracije smanjivao<br />
se rast korjenčića, ali se povećavao broj i učestalost<br />
kromosomskih aberacija.<br />
Nakon 24-satnog teretmana nije uočena velika razlika<br />
u odvijanju mitotske aktivnosti u odnosu na negativnu<br />
(vodovodna voda) ili pozitivnu kontrolu (hidrazid<br />
maleinske kiseline) (tablica 6). Kod svih koncentracija<br />
mitotska aktivnost bila je oko 6.6%, osim kod tretmana<br />
0,5%-tnom koncentracijom kod kojih je mitotska aktivnost<br />
bila veća (9,24%). Složeni kemijski sastav otpadne<br />
vode kao i njena kiselost, utjecali su na pojavu sljepljivanja<br />
kromosoma te anafaznih mostova kao posljedica<br />
sljepljivanja (slika 2d). Takoder je uočena fragmentacija<br />
kromosoma (slika 2e). Mitotske aberacije<br />
kao posljedica djelovanja na diobeno vreteno - višepolarna<br />
anafaza i lutajući kromosomi (slika 2a, b) uočene<br />
su u puno manjem broju od kromosomskih aberacija<br />
(tablica 7).<br />
494
• - . .<br />
J. Rosa: UTJECAJ FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Quercus rohur) Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXI1 (199X), 491-506<br />
•<br />
H -<br />
,^Of'<br />
flp<br />
- i» •<br />
i<br />
•<br />
I»<br />
• 4<br />
•<br />
•& M % W?<br />
f. •.<br />
*H".<br />
Su<br />
Sr^^l<br />
*<br />
C -*.«r* * "* 'T * f < ;.<br />
* ^ *<br />
I^*J<br />
Slika l.Mitotske i kromosomske aberacije u<br />
stanicama vrška korjena hrasta lužnjaka<br />
nakon 24-satna tretmana različitim<br />
koncentracijama fosfogipsa: a) c-mitoza,<br />
b) višepolarna anafaza, c) i d) lutajući<br />
kromosomi u metafazi, e) anafazni<br />
most i zaostajući kromosomi i f)<br />
sljepljeni kromosomi u metafazi.<br />
Cr.= 10u.m.<br />
Tablica 3. Mitotska aktivnost i kromosomske aberacije kod klijanaca hrasta lužnjaka nakon<br />
24-satnog oporavka u vodovodnoj vodi.<br />
Koncentracija<br />
(%)<br />
Ukupan<br />
broj<br />
stanica<br />
Stanice u<br />
mitozi<br />
MI.<br />
(%)<br />
Broj stanica s<br />
kromosomskim<br />
aberacijama<br />
Kontrola<br />
0,5<br />
1,0<br />
2,5<br />
5,0<br />
10,0<br />
3163<br />
3316<br />
3757<br />
2395<br />
2309<br />
2762<br />
149<br />
81<br />
86<br />
38<br />
22<br />
38<br />
4,71<br />
2,44*<br />
2,28*<br />
1,59*<br />
0,95*<br />
1,37*<br />
-<br />
2<br />
4<br />
9<br />
4<br />
7<br />
* Statistički signifikantna razlika u odnosu na kontrolu (provjereno yj testom za p< 0,05).<br />
495
.1. Rosa: UT.IHCA.I FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Qucirus iiilmr) Šumarski list hr. II <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>). 491-506<br />
Tablica 4. Učestalost mitotske aktivnosti i tipovi kromosomskih aberacija kod klijanaca hrasta lužnjaka nakon 24-<br />
satnog oporavka u vodovodnoj vodi.<br />
Koncent.<br />
(%)<br />
Ukupan<br />
broj<br />
stanica<br />
M.I.<br />
(%)<br />
C-mitoza<br />
MITOTSKE I KROMOSOMSKE ABERACIJE<br />
Višepolarno<br />
diobeno vreteno<br />
Lutajući<br />
kromosomi<br />
Sljepljeni<br />
kromosomi<br />
Ukupan<br />
broj<br />
aberacija<br />
Kontrola<br />
3163<br />
4,71<br />
0,5<br />
3316<br />
2,44<br />
2<br />
2<br />
1,0<br />
3757<br />
2,28<br />
2<br />
2<br />
4<br />
2,5<br />
2395<br />
1,59<br />
5<br />
2<br />
2<br />
9<br />
5,0<br />
2309<br />
0,95<br />
1<br />
1<br />
2<br />
4<br />
10,0<br />
2762<br />
1,37<br />
4<br />
3<br />
7<br />
Tablica 5. Mitotska aktivnost, broj i vrste aberacija u kontrolnoj sastojini i neposredno uz odlagalište<br />
Sastojina<br />
Broj Ukupan Broj M. I.<br />
uzoraka broj stanica<br />
stanica u mitozi (%)<br />
C-<br />
mitoza<br />
MITOTSKE I KROMOSOMSKE ABERACIJE<br />
Višepolarno<br />
diobeno<br />
vreteno<br />
Lutajući<br />
kromosomi<br />
Sljepljeni<br />
kromosomi<br />
Poliploidija<br />
Ukupan<br />
Broj<br />
aberacija<br />
Aberacije<br />
(%)<br />
Kontrolna<br />
Ukupno<br />
Uz*<br />
odlagalište<br />
1 6048 174 2,88<br />
2 4524 107 2,36<br />
3 <strong>12</strong>37 8 0,65<br />
4 4950 137 2,77<br />
5 2371 29 1,22<br />
5 19130 455 2,38<br />
1 3346 45 1,34<br />
2 3938 21 0,53<br />
3 <strong>11</strong>70 20 1,71<br />
4 6044 352 5,82<br />
5 1995 106 5,31<br />
6 4069 15 0,37<br />
7 2562 74 2,89<br />
1<br />
2<br />
1<br />
2<br />
1<br />
2<br />
1<br />
1<br />
1<br />
1<br />
1<br />
1<br />
3<br />
1<br />
1<br />
2<br />
2<br />
2<br />
1<br />
5<br />
1<br />
2<br />
2<br />
3<br />
1,15<br />
0,44<br />
4,44<br />
4.76<br />
25,0<br />
0,28<br />
1,89<br />
13,4<br />
4,05<br />
Ukupno<br />
7 23<strong>12</strong>4 633 2,74<br />
1<br />
6<br />
3<br />
6<br />
16<br />
2,53<br />
Nije ustanovljena statistički signifikantna razlika u odnosu na kontrolu (provjereno x 2 testom za p< 0,05).<br />
Nakon 24-satnog oporavka mitotska aktivnost u<br />
meristemskim stanicama luka kod svih koncentracija<br />
nije se značajnije smanjila, te je i dalje bila oko 6,0 %<br />
(tablica 8). Mitotska aktivnost značajnije se povećala<br />
samo prilikom oporavka nakon tretmana 0,5%-tnom<br />
koncentracijom (7,79 %). Ukupan broj kromosomskih<br />
aberacija se smanjio, a od vrsta kromosomskih aberacija<br />
najviše je bilo sljcpljenih kromosoma i mostova u<br />
anafazi i telofazi. Od mitotskih aberacija najviše je uočeno<br />
višepolarnih anafaza (tablica 9). Takoder je značajno<br />
smanjen broj c-mitoza.<br />
Rezultati analize fluorida u lišću hrasta lužnjaka<br />
ukazali su na značajno povećanje u lišću neposredno uz<br />
odlagalište (8,49 ppm) za razliku od kontrole gdje je zabilježena<br />
količina od 1,82 ppm.<br />
SEM istraživanja pokazala su daje površina listova<br />
hrasta lužnjaka iz sastava pupa, neposredno uz odlagalište<br />
fosfogipsa kao i iz kontrolne sastojine, prekrivena<br />
isključivo epikutikularnim voskom u obliku tankog homogenog<br />
sloja (slika 3a). Kristalni vosak na tim listovima<br />
nije nađen. Površina vrlo mladih, tek proliferiranih<br />
listova, uključujući stomatalni obrub puci, na oba je<br />
496
.1. Rosa: UTJECAJ KOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Qiwrciis mbur) Šumarski list hr. II <strong>12</strong>, CXXI1 (1W8), 491-506<br />
Tablica 6. Mitotska aktivnost i kromosomske aberacije u meristemskim stanicama luka nakon 24 sata tretmana.<br />
Konc<br />
(%)<br />
Broj<br />
analiz.<br />
stanica<br />
Broj<br />
stanica u<br />
diobi<br />
MI.<br />
(%)<br />
ljeplivost<br />
kromosoma<br />
Broj kromosomskih aberacija<br />
Mostovi u anafazi/<br />
telofaz<br />
Fragmenti<br />
Mikronukleusi<br />
Ukupno<br />
NK<br />
2574<br />
173<br />
6,72<br />
0<br />
9<br />
0<br />
0<br />
9<br />
PK<br />
2039<br />
136<br />
6,66<br />
0<br />
9<br />
22<br />
77<br />
198<br />
0,5<br />
2175<br />
201<br />
9,24*<br />
2<br />
10<br />
3<br />
1<br />
16<br />
1,0<br />
3136<br />
2<strong>11</strong><br />
6,72<br />
<strong>12</strong><br />
<strong>11</strong><br />
7<br />
4<br />
34<br />
5,0<br />
2975<br />
206<br />
6,92<br />
5<br />
<strong>11</strong><br />
6<br />
2<br />
24<br />
10,0<br />
2545<br />
169<br />
6,64<br />
4<br />
5<br />
6<br />
3<br />
17<br />
NK - negativna kontrola (vodovodna voda)<br />
PK - pozitivna kontrola (hidrazid maleinske kiseline, 1 x 10 4 M<br />
* Statistički signifikantna razlika u odnosu na kontrolu (provjereno % 2 testom za p< 0,05).<br />
Tablica 7. Mitotska aktivnost i mitotske aberacije u meristemskim stanicama luka nakon 24 sata tretmana.<br />
Konc.<br />
(%)<br />
Broj<br />
analiz.<br />
stanica<br />
Broj<br />
stanica u<br />
diobi<br />
ML<br />
(%)<br />
C-<br />
mitoza<br />
Broj mitotskih aberacija<br />
Lutajući<br />
kromosomi<br />
Višepolarna<br />
anafaza<br />
Ukupno<br />
NK<br />
2574<br />
173<br />
6,72<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
PK<br />
2039<br />
136<br />
6,66<br />
0<br />
6<br />
0<br />
6<br />
0,5<br />
2175<br />
201<br />
9,24*<br />
0<br />
1<br />
1<br />
2<br />
1,0<br />
5,0<br />
10,0<br />
3136<br />
2975<br />
2545<br />
2<strong>11</strong><br />
206<br />
169<br />
6,72<br />
6,92<br />
6,64<br />
5<br />
2<br />
2<br />
4<br />
3<br />
2<br />
2<br />
0<br />
0<br />
<strong>11</strong><br />
5<br />
4<br />
Statistički signifikantna razlika u odnosu na kontrolu (provjereno yj testom za p< 0,05).<br />
Tablica 8. Mitotska aktivnost i kromosomske aberacije u meristemskim stanicama luka nakon 24 sata oporavka.<br />
Konc.<br />
(%)<br />
Broj<br />
analiz<br />
stanica<br />
Broj<br />
stanica u<br />
diobi<br />
MI.<br />
(%)<br />
ljepljivost<br />
kromosoma<br />
Broj kromosomskih aberacija<br />
Mostovi u anafazi/ Fragmenti<br />
telofazi<br />
Mikronukleusi<br />
Ukupno<br />
NK<br />
2760<br />
190<br />
6,88<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0,5<br />
2386<br />
186<br />
7,79*<br />
2<br />
1<br />
0<br />
1<br />
4<br />
1,0<br />
2795<br />
186<br />
6,65<br />
8<br />
1<br />
2<br />
1<br />
<strong>12</strong><br />
5,0<br />
2<strong>11</strong>7<br />
108<br />
5,10*<br />
0<br />
0<br />
1<br />
1<br />
2<br />
10,0<br />
2772<br />
178<br />
6,42<br />
6<br />
9<br />
3<br />
4<br />
22<br />
Statistički signifikantna razlika u odnosu na kontrolu (provjereno yj testom za p< 0,05).<br />
497
.1. Koša: UTJKC'AJ FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Quercus rohur) Šumarski list br. <strong>11</strong> <strong>12</strong>. CXX<strong>11</strong> (<strong>1998</strong>). 491-506<br />
f %\<br />
* • ' !<br />
\ ,y<br />
V<br />
%<br />
»<br />
Slika 2. Mitotske i kromosomske aberacije u stanicama vrška luka A. čepa. var. ascalonicum nakon 24-satna tretmana različitim koncentracijama<br />
fosfggipsa: a) lutajući kromosomi u anafazi, b) višepolarna anafaza, c) metafaza s kromosomskim fragmentima d) anafazni<br />
mostovi. Cr.= 10um<br />
Tablica 9. Mitotska aktivnost i mitotske aberacije u meristemskim stanicama luka nakon<br />
24 sata oporavka.<br />
Konc.<br />
(%)<br />
Broj<br />
analiz<br />
stanica<br />
Broj<br />
stanica u<br />
diobi<br />
M.I.<br />
(%)<br />
Broj<br />
C-<br />
mitoza<br />
mitotskih<br />
Lutajući<br />
kromosomi<br />
aberacija<br />
Višepolarna<br />
anafaza<br />
Ukupno<br />
NK<br />
2574<br />
173<br />
6,88<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0,5<br />
2175<br />
201<br />
7,79*<br />
0<br />
1<br />
1<br />
2<br />
1,0<br />
3136<br />
2<strong>11</strong><br />
6,65<br />
1<br />
2<br />
4<br />
7<br />
5,0<br />
2975<br />
206<br />
5,10*<br />
0<br />
0<br />
2<br />
2<br />
10,0<br />
2545<br />
169<br />
6,42<br />
0<br />
4<br />
5<br />
9<br />
* Statistički signifikantna razlika u odnosu na kontrolu (provjereno % 2 testom za p< 0,05).<br />
498
J. Rosa: UTJECAJ FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Querem rolmr) Šumarski list br. II <strong>12</strong>. CXX1I (<strong>1998</strong>). 491-506<br />
Slika 3. Scaning elektronska snimka pući listova hrasta lužnjaka (Quercus robur L.)<br />
a) puč na listu iz sastava pupa iz sjemenske sastojine; na stomatalnom obrubu nema kristala epikutikularnog voska, (x 3100).<br />
b) puč na sasvim mladom, tek proliferiranom listu uz odlagalište; stomatalni obrub prekriven je isključivo kristalima epikutikularnog<br />
voska (0.-stupanj), (x 3100).<br />
Slika 4. Scaning elektronska snimka puci listova hrasta lužnjaka (Quercus robur L.)<br />
a) puč na sasvim mladom, tek proliferiranom listu, uz odlagalište; na stomatalnom obrubu je amorfna krasta u količini do 20%<br />
(1 .-stupanj degradacije), (x 3540).<br />
b) puč, dolje lijevo, na sasvim mladom, tek proliferiranom listu, uz odlagalište; na stomatalnom obrubu je amorfna krasta u količini<br />
od 21 % - 50%(2.-stupanj degradacije), (x 1550).<br />
Slika5. Scaning elektronska snimka puci na potpuno razvijenom listu hrasta lužnjaka (Quercus robur L.) uz odlagalište; na slici su vidljive<br />
hife gljiva, (x 1550).<br />
a)izdvojena puč iz slike 5. (donji red desno); stomatalni obrub prekriven je amorfnom krastom u količini od 51%-80% (3.-stupanj<br />
degradacije).<br />
b)izdvojena puč iz slike 5. (gornji red sredina); stomatalni obrub prekriven je amorfnom krastom u količini od 81%-100%<br />
(4.-stupanj degradacije).<br />
499
J. Rusa: UTJECAJ FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST' LUŽNJAK (Querem robiir) Šumarski list br. II- <strong>12</strong>, CXXII (I99S), 491-506<br />
Post. puči (%)<br />
a)<br />
55<br />
50<br />
45<br />
40<br />
35<br />
30<br />
25<br />
20<br />
15<br />
10<br />
5<br />
0<br />
0 stupanj 1 stupanj 2 stupanj 3 stupanj 4 stupanj<br />
E3() stupanj • 1 stupanj LJ 2 stupanj • 3 stupanj H 4 stupanj<br />
Post. puči (%)<br />
35 r<br />
30<br />
25<br />
20<br />
15<br />
0 stupanj 1 stupanj 2 stupanj 3 stupanj 4 stupanj<br />
b)<br />
0 stupanj * 0 stupanj 2 stupanj D 3 stupanj 4 stupanj<br />
Slika 6. Histogram] postotka puči listova hrasta lužnjaka kristalnim (0. stupanj) i amorfnim voskom u obliku krasta (1 .-4. stupanj) na<br />
b) stomatalnom obrubu puči listova uz odlagalište fosfogipsa<br />
c) na stomatalnom obrubu puči listova iz sjemenske sastojine (kontrola)<br />
staništa pak prekriven samo kristalnim voskom (0. stupanj;<br />
slika 3b). Faze degradacije kristalnog u amorfni<br />
vosak u tom razvojnom stadiju lista nisu zapažene. Kako<br />
se list razvijao i rastao do konačnog oblika i dužine,<br />
kristali voska na listovima s obje lokacije postupno su<br />
se tuzionirali i aglomerirali u amorfne kraste (1. - 4. stupanj<br />
degradacije; slika 3a i b, 4a i b). Međutim, početak<br />
i intenzitet degradacije bili su različiti s obzirom na stanište.<br />
Uz odlagalište fosfogipsa fuzija i aglomeracija<br />
kristalnog voska počinjala je ranije i bila je izraženija.<br />
Na tom su staništu osobito znatno ranije počeli 3. i 4.<br />
stupanj degradacije. 4. stupanj degradacije zabilježen<br />
je samo na lokaciji uz odlagalište.<br />
Kvantitavna analiza degradacije kristalnog voska u<br />
amorfni vosak također je ukazala na razlike između sastojina.<br />
Na slici 5a i b prikazanje postotak puči samo s<br />
kristalnim voskom (0. stupanj) i postotak puči s kristalnim<br />
i amorfnim voskom (1.-4. stupanj degradacije) na<br />
stomatalnom obrubu s listova neposredno uz odlagalište<br />
(slika 5a) i s listova iz sjemenske sastojine (slika<br />
5b). Neparametarskom usporedbom, primjenom tzv.<br />
run testa, uzoraka sastojine uz odlagalište i sjemenske<br />
sastojine, pokazalo se da medu uzorcima postoji značajna<br />
razlika i bez primjene statističkih testova. Naime,<br />
očigledan je značajno visok postotak puči s 4. stupnjem<br />
degradacije kristalnog voska na listovima uz odlagalište,<br />
dok 4. stupanj degradacije na pucima listova iz sjemenske<br />
sastojine, kako je već spomenuto, uopće nije<br />
zabilježen. Postotak puči s 1., 2. i 3. stupnjem degradacije<br />
kristalnog voska, poglavito drugim, bio je znatno<br />
niži uz odlagalište fosfogipsa (slika 6a i b).<br />
500
J. Rosa: UTJECAJ FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Quen-us rohur) Šumarski list hr. II <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 491-506<br />
RASPRAVA - Discussion<br />
U ovom radu ponajprije je istraživana citotoksičnost,<br />
odnosno učinak različitih koncentracija fosfogipsa<br />
iz odlagališta na proces mitoze i pojavu kromosomskih<br />
aberacija u meristemskim stanicama hrasta lužnjaka.<br />
Istražen je i utjecaj fosfogipsa na klijance hrasta<br />
lužnjaka dobivene iz žireva sakupljenih na staništu uz<br />
odlagalište fosfogipsa, te iz žireva sjemenske sastojinc<br />
kao kontrole.<br />
Citogenetičke analize meristemskih stanica vrška<br />
korjenčića hrasta lužnjaka nakon 24-satnog tretmana<br />
pokazale su značajno smanjenje mitotske aktivnosti.<br />
Samo kod tretmana 2,5%-tnom koncentracijom mitotska<br />
aktivnost značajnije se razlikovala od kontrole. Uočene<br />
su mitotske aberacije kao posljedica poremećaja<br />
funkcije diobenog vretena i to c-mitotički učinak, koji<br />
se porastom koncentracije povećavao, te višepolarno<br />
diobeno vreteno. Takoder su uočeni mikronukleusi uz<br />
interfazne jezgre.<br />
Nakon 24-satnog oporavka nije došlo do značajnije<br />
promjene mitotske aktivnosti. Mitotska aktivnost je i<br />
dalje ostala relativno slaba, ali je primijećeno više kromosomskih<br />
aberacija subkromatidnog tipa kao što je<br />
sljepljivanje kromosoma. U manjem je broju uočena višepolarnost<br />
u anafazi, dok mikronukleusi nisu uočeni.<br />
U ovom je istraživanju mitostumulativan učinak<br />
fosfogipsa na stanice hrasta lužnjaka bio opažen kod<br />
koncentracije od 2,5%. Opaženi učinak ukazuje da fosfogips<br />
u određenim koncentracijama možda može imati<br />
i kancerogeni učinak, upravo zbog stimulativnog djelovanja<br />
na staničnu diobu. Naime, dosadašnja istraživanja<br />
upućuju na povezanost neoplastične transformacije<br />
i nepravilne regulacije mitotskog ciklusa (Schlegel<br />
iCraig, 1991).<br />
Da bi se potvrdila osjetljivost hrasta lužnjaka, odnosno<br />
mogućnost primjene te vrste u testovima genotoksičnosti,<br />
u istraživanju je istovremeno korišten i Allium-test,<br />
kao kontrolni test. Ovaj test provodi se od<br />
1938. godine kada gaje uveo Levan, upotrijebivši<br />
korjenčiće mladih lukovica običnog luka Allium čepa<br />
L. Od tada pa sve do danas to je jedan od najčešće upotrebljavanih<br />
testova za proučavanje djelovanja različitih<br />
kemijskih spojeva na biljne kromosome (Fiskes<br />
j ö, 1988). Allium-test se pokazao pogodan za utvrđivanje<br />
kromosomskih i genomskih mutacija, a također i<br />
za ispitivanje djelovanja različitih supstanci na proces<br />
mitoze u cjelini. U novije vrijeme sve se češće koristi<br />
kao standard za utvrđivanje prisutnosti genotoksičnih<br />
zagađivača u prirodi (Fiskesjö, 1985; Rank i<br />
Nielsen, 1997).<br />
Rezultati dobiveni Allium-testom, ukazali su na toksičnost<br />
fosfogipsa. Citogenetička analiza meristemskih<br />
stanica luka nakon 24-satnog tretmana pokazala je mitodepresivan<br />
učinak fosfogipsa. Izuzetak je bila koncentracija<br />
fosfogipsa od 0,5% kod koje je došlo do značajnijeg<br />
porasta mitotske aktivnosti. Slično djelovanje<br />
uočili su Papeš i sur. (1989). Primjenom Allium-testa<br />
za djelovanje herbicida cijanazina, utvrdili su da kod<br />
kratkih tretmana (24 sata) male koncentracije cijanazina<br />
djeluju mitodepresivno, dok u produljenim tretmanima<br />
djeluju kao mitostimulansi. Samo kod visokih koncentracija<br />
mitotska aktivnost bila je slaba. U našem je<br />
istraživanju mitostumulativan učinak u stanicama luka<br />
bio opažen kod koncentracije od 0,5% fosfogipsa, dok<br />
je kod hrasta lužnjaka takav učinak imala 5x veća koncentracija<br />
(2,5%). Opaženi učinak ukazuje da fosfogips<br />
u određenim koncentracijama možda može imati i kancerogeni<br />
učinak, upravo zbog stimulativnog djelovanja<br />
na staničnu diobu.<br />
Ova dva testa citotoksičnosti pokazala su postojanje<br />
značajnih razlika u načinu i stupnju djelovanja fosfogipsa<br />
na stanice hrasta lužnjaka i luka. Slični rezultati<br />
ustanovljeni su usporednim istraživanjima utjecaja iona<br />
teških metala (AF ) na stanice luka, smreke (Picea<br />
abies L.), bukve i hrasta lužnjaka. Naime, ustanovljeno<br />
je da nakon tretmana istim koncentracijama iona dolazi<br />
do različitih degradacijskih oblika stanica kod istraživanih<br />
vrsta. Kod smreke je uočen isti tip aberacija kao i<br />
kod luka, ali tek nakon tretmana od devet dana, za razliku<br />
od bukve i hrasta lužnjaka, kod kojih u istom razdoblju<br />
i s istim tretmanom nisu uočene takve aberacije<br />
(Fiskesjö, 1990).<br />
Dobivene razlike u broju i vrstama kromosomskih<br />
aberacija kod stanica hrasta lužnjaka u odnosu na stanice<br />
luka mogle bi biti posljedice razlike u veličini kromosoma.<br />
Dok kod luka veličina kromosoma iznosi od<br />
6,42-<strong>12</strong>,76 Lim (Puizina, 1997), bjelogorične drvenaste<br />
vrste imaju male kromosome, osobito hrast lužnjak<br />
kod kojega veličina kromosoma iznosi od 2,49 do<br />
6,26 um (O h r i i A h u j a, 1990). Budući da se smreka s<br />
izrazito velikim kromosomima 7,5-<strong>12</strong>,5um (Papeš i<br />
sur., 1997) pokazala vrlo osjetljiva na prisutnost štetnih<br />
supstanci u okolišu, moglo bi se pretpostaviti da vrste s<br />
malim genomom imaju veću razinu tolerancije prema<br />
različitim kemijskim spojevima. Druškovič (1988a;<br />
1988b) je utvrdila da se s vidljivim znakovima oštećenja<br />
na smreci povećava stupanj oštećenja genetičkog<br />
materijala, koji se očituje u velikom broju kromosomskih<br />
aberacija.<br />
Provedena istraživanja pokazala su da tretmani istim<br />
koncentracijama otopine fosfogipsa kod luka izazivaju<br />
značajan broj kromosomskih aberacija, dok su kod<br />
hrasta lužnjaka uglavnom opažane mitotske aberacije, i<br />
to u puno manjem broju.<br />
Glede rezultata testova provedenih u laboratorijskim<br />
uvjetima na hrastu i luku, bilo je za očekivati da će<br />
501
.1. Koša: UTJECAJ FOSFOGIPSA I/. INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK {Querem mhur) Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>. CXXII (<strong>1998</strong>), 491-506<br />
slični rezultati biti potvrđeni citogenetičkim istraživanjima<br />
klijanaca hrasta iz prirodnih staništa. Istraživanja<br />
odnosa ekoloških uvjeta i oštećenja genetičkog materijala<br />
provedena na meristemskim stanicama vrškova korijena<br />
klijanaca iz žireva sakupljenih u blizini odlagališta<br />
fosfogipsa i žireva sjemenske sastojine, ukazala su<br />
na neke različitosti. Stabla uz odlagalište imala su vidljive<br />
znakove oštećenja krošanja za razliku od kontrolnih.<br />
Kod mitotske aktivnosti nije bilo značajnijih razlika,<br />
uglavnom je ista bila jednaka ili nešto veća od<br />
kontrolnog uzorka. U uzorcima sakupljenim uz odlagalište,<br />
uočeno je više stanica s aberacijama. Najčešće su<br />
to bili poremećaji u funkciji diobenog vretena. Slične<br />
rezultate objavili su Zoldoš i sur., (1994; 1997; Besendorf<br />
er i sur. (1996) prateći tijek mitoze u meristemskim<br />
stanicama klijanaca iz populacije hrasta lužnjaka<br />
u okolici Bjelovara. Spomenuti autori uzimali su<br />
uzorke ispod stabala od 0. do 4. stupnja oštećenja i pratili<br />
pojavu kromosomskih aberacija, te su utvrdili da<br />
postoji poremećaj funkcionalnosti diobenog vretena<br />
kod stabala većeg stupnja oštećenja.<br />
Dok su sve provedene citogenetičke analize na<br />
crnogoričnim vrstama potvrdile veliku osjetljivost na<br />
prisutnost gcnotoksičnih supstanci u okolišu, citogenetičke<br />
analize na hrastu lužnjaku pokazale su se nedostatnima<br />
za objašnjenja vidljivih znakova oštećenja.<br />
Kako je hrast lužnjak dugoživuća vrsta i ima relativno<br />
mali genom, svega 1,59 pg (Zoldoš i sur., 1997),<br />
on pokazuje veliku razinu tolerancije prema prisutnosti<br />
različitih genotoksičnih tvari u okolišu. Visoka razina<br />
tolerancije hrasta lužnjaka potvrđena je i ovim istraživanjima<br />
utjecaja fosfogipsa iz odlagališta. Pored toga,<br />
odlagalište u svome sadašnjem kapacitetu postoji od<br />
1987. godine, stoje očigledno kratko razdoblje za utvrđivanje<br />
značajnijih citogenetičkih oštećenja.<br />
Vidljiva oštećenja na hrastu lužnjaku vjerojatnije su<br />
posljedica morfoloških i fizioloških poremećaja koji su<br />
nastali od taloženja velikih količina fluorida iz okoliša.<br />
Dosadašnja istraživanja na biljnom materijalu u područjima<br />
velikih emisija fluorida ukazala su na izmijenjene<br />
morfološke karakteristike i smanjenu sposobnost<br />
plodonošenja(Klumpp i sur., 1994).<br />
Utvrđena količina fluorida u lišću hrasta lužnjaka iz<br />
staništa u blizini odlagališta fosfogipsa bila je značajno<br />
veća nego u lišću hrasta lužnjaka na staništu 2 km udaljenom<br />
od odlagališta.<br />
Epikutikularni vosak na površini listova hrastova primarno<br />
je razvijen u obliku kristalnih listića, kristaloida<br />
(engl. "Platelets") koji se nalaze na stomatalnom obrubu<br />
puci, ali također i na površini periklinskih stijenki običnih<br />
epidermalnih stanica. Obično su složeni okomito na<br />
obrub puci. Tijekom vremena kristaloidi epikutikularnog<br />
voska se fuzioniraju i aglomeriraju u amorfni vosak<br />
koji je poznat pod nazivom amorfne kraste.<br />
Istraživanja epikutikularnog voska pomoću rasterskog<br />
elektronskog mikroskopa, u ovome radu ukazuju<br />
na značajne razlike između listova dvaju staništa. Opažene<br />
razlike odnose se na pojavu i količinu epikutikularnog<br />
voska. Stanje epikutikularnog voska u prva dva<br />
razvojna stadija lista neposredno uz odlagalište, kao i u<br />
kontroli, bila je gotovo jednaka, dok je u višim stadijima<br />
razvoja lista došlo do značajne razlike. 4. stupanj<br />
degradacije epikutikularnog voska (pojava krasta u količini<br />
od 81-100%) zabilježen je samo na pucima listova<br />
uz odlagalište. Budući da su analizirani listovi iz o-<br />
bje sastojine iste starosti, može se zaključiti daje proces<br />
degradacije uz odlagalište tekao brže. Na osnovi<br />
dobivenih rezultata može se pretpostaviti daje količina<br />
fluorida u lišću uz odlagalište izazvala prijevremenu<br />
degradaciji kristalnog epikutikularnog voska. To je moglo<br />
utjecati na promjene fenotipskih karakteristika stabala<br />
uz odlagalište i kao krajnji rezultat na smanjenje<br />
vitalnosti stabala i sposobnosti prirodne reprodukcije.<br />
Sličnu pojavu degradacije epikutikularnog voska<br />
zabilježili su Bač ić i sur. (1997b), na iglicama alepskog<br />
bora (Pinus halepensis Arnold.). Utvrđena je razlika<br />
u izgledu puci i stanju epikutikularnog voska sa staništa<br />
u blizini tvornice cementa u Solinu i onoga izvan<br />
doticaja emisije cementne prašine. Dok je na iglicama u<br />
blizini tvornice opažena i "erupcija voska" (porast produkcije<br />
epikutikularnog voska), na kontrolnom uzorku<br />
to nije uočeno. Autori su utvrdili povezanost između<br />
produkcije epikutikularnog voska i količine čestica kalcija<br />
iz cementne prašine taloženih na površini iglica.<br />
Veliki dio puci ostao je blokiran uslijed nataložene cementne<br />
prašine, što je rezultiralo pojačanim razvojem<br />
amorfnog voska te preranim odbacivanjem iglica.<br />
ZAKLJUČAK - Conclusion<br />
1. Citogenetičke analize provedene na klijancima<br />
hrasta lužnjaka nakon 24-satnog tretmana fosfogipsom<br />
iz odlagališta, ukazale su na smanjenu mitotsku aktivnost<br />
u ovisnosti o razrijeđenjima i na pojavu aberacija u<br />
odnosu na kontrolu. Samo kod koncentracije od 2,5 %<br />
uočeno je značajnije povećanje mitotske aktivnosti. S<br />
povećanjem koncentracija povećavao se broj aberacija i<br />
to puno učestalije bile su mitotske od kromosomskih.<br />
Kod svih razrijeđenja pojavile su se aberacije i to uglavnom<br />
c-mitoza i lutajući kromosomi, nastale kao rezultat<br />
502
.1. Rosa: UTJLCA.I FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Quereus ro/mr) Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 491-506<br />
poremećaja funkcije diobenog vretena. Učestalost i vrste<br />
kromosomskih aberacija ovisile su o koncentracijama<br />
fosfogipsa iz odlagališta. Nakon 24-satnog oporavka<br />
kod svih koncentracija nije došlo do značajnije promjene<br />
mitotske aktivnosti. Ona je i dalje ostala slaba, ali je<br />
bilo više subkromatidnih od mitotskih aberacija. Najviše<br />
je zabilježeno sljepljenih kromosoma.<br />
2. Provedeni Allium-test ukazao je na geno- i citotoksičnost<br />
fosfogipsa nakon 24-satnog tretmana kao i<br />
nakon 24-satnog oporavka. Uočeno je zaostajanje rasta<br />
korjenčića nakon petodnevnog tretmana provedenim<br />
koncentracijama. U stanicama vrškova korjenčića tretiranim<br />
svim koncentracijama, pojavile su se kromosomske<br />
i mitotske aberacije. Od kromosomskih aberacija<br />
najzastupljeniji su bili kromosomski prekidi, dok<br />
su mitotske aberacije najčešće bile lutajući kromosomi<br />
i c-mitoza. Usporedna analiza kromosomskih aberacija<br />
u luka i hrasta lužnjaka ukazala je na učestalije kromosomske<br />
aberacije u luka, dok su kod hrasta lužnjaka<br />
učestalije bile mitotske promjene.<br />
3. U stanicama vrškova korjenčića hrasta lužnjaka<br />
neposredno uz odlagalište, kao i u kontroli nije bilo<br />
značajnije razlike u mitotskoj aktivnosti, ali je ipak nešto<br />
veća mitotska aktivnost utvrđena u klijancima uz odlagalište.<br />
Međutim uočene su značajne razlike u broju<br />
i vrsti mitotskih i kromosomskih aberacija. Najčešće su<br />
to bili poremećaji u funkciji diobenog vretena.<br />
4. U lišću hrasta lužnjaka neposredno uz odlagalište<br />
utvrđena je povećana količina fluorida, što se može povezati<br />
s pojavom degradacije kristalnog epikutikularnog<br />
voska 4. stupnja, tj. razvojem amorfne voštane kraste<br />
koja prekriva stomatalni obrub gotovo preko 50%<br />
analiziranih puci listova u količini od 80-100%, a koja<br />
u kontroli nije zabilježena.<br />
Slika 7. Izgled kazeta u koje se odlaže fosfogips<br />
Phoshogypsum and waste waters from factories in Kutina<br />
Za rast i razvoj biljaka potrebni su mnogi makro i<br />
mikro elementi, koji se u prirodi nalaze u oblicima nepristupačnim<br />
biljkama. Stoga se pri proizvodnji mineralnih<br />
gnojiva obradom prirodnih soli, hranjiva prevode<br />
u oblik lakše pristupačan biljkama.<br />
INA-Petrokemija d.o.o., Kutina, s ukupnom proizvodnjom<br />
od 1,5 milijuna tona gnojiva godišnje, postala<br />
je najveći proizvođač mineralnih gnojiva u ovom dijelu<br />
Europe (Gosp. i okoliš, 1996. br. 5). Osnovne sirovine<br />
za proizvodnju kompleksnih NPK gnojiva su fosfatne<br />
rude, amonijak i kalijeve soli. Reakcijom fosfatne rude<br />
i sulfatne kiseline nastaje fosfatna kiselina i fosfogips<br />
kao tehnološki otpad. Fosfatna kiselina s amonijakom<br />
daje amonijeve fosfate, a uz dodatak kalijevih soli nastaje<br />
NPK kompleksno gnojivo. Fosfogips se kao 25 do<br />
30%-tna vodena suspenzija hidraulički transportira od<br />
postrojenja do odlagališta udaljenog 5 km od tvornice.<br />
503
J. Rosa: UTJKCA.I FOSFOGIPSA IX INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Oiieicus rubur) Šumarski list hr. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 491-506<br />
LITERATURA<br />
References<br />
B a č i ć, T. 1996: Note on use of some micro-morphological<br />
features in distinction of three pubescent<br />
oaks in Croatia. Acta Biologica Cracoviensia,<br />
Series: Botanica 38, 67-72.<br />
B a č i ć, T. 1997a: Comparative SEM investigations of<br />
the abaxial leaf epidermis of Quercus cerris L.<br />
var. cerris Lond. and Quercus cerris L. var. austriaca<br />
(Willd.) Lond. from Croatia. Acta Biologica<br />
Cracoviensia, Series: Botanica 39, 43-46.<br />
Bačić,T., Lynch, A.H., Cutler, D. 1997b: Reactions<br />
to cement factory dust contamination by Pinus<br />
halepensis leaves. New Phytologist (u tisku).<br />
Bačić, T., Popović, Ž. <strong>1998</strong>: Preliminary report on<br />
epicuticular wax surface condition on stomata of<br />
Abies alba Mill, needles from National park<br />
"Risnjak" in Croatia Acta Biologica Cracoviensia,<br />
Series: Botanica (u tisku).<br />
Baker, E. A. 1973: Chemistry andmorfology of plant<br />
epicuticular waxes. Long Ashton Research Station,<br />
University of Bristol, Bristol BS18 9AF.<br />
Bavcon,J., Druškovič,B.,Papeš,D. 1994: Germination<br />
of seeds and citogenetic analysis of the<br />
spruce in differently polluted areas of Slovenia.<br />
Phyton 33, 267-277.<br />
Besendorfer, V., Zoldoš, V., Peškan, T., Krsnik-Rasol,<br />
M., Littvay, T, Papeš, D.<br />
1996: Identification of potential cytogenetical<br />
and biochemical markers in bioindication of<br />
common oak forests. Phyton (Horn, Austria)<br />
36(3), 139-146.<br />
D r u š k o v i č, B. 1988a: Citogenetska bioindikacija I-<br />
Uporaba citogenetske analize pri odkrivanju delovanja<br />
genotoksičnih polutantov na gozdno<br />
drevje, Biološki Vestnik 36, 1-18.<br />
Druškovič, B. 1988b: Citogenetska Bioindikacija II-<br />
Prikaz načina ocenjivanja obremenjenosti genetskoga<br />
Materiali in oceana ogroženosti smreke na<br />
posamezni lokalitet, Biološki Vestnik 36, 31 -44.<br />
F i s k e s j ö, G. 1985: The Allium test as a standard in environmental<br />
monitoring. Heraditas 102, 99-<strong>11</strong>2.<br />
Fi skesj ö, G. 1988: The Allium test - an alternative in<br />
envinomental studies: the relative toxicity of metal<br />
ions. Mutation Research 197, 243-260.<br />
F i s k e s j ö, G. 1990: Occurrence and degeneration of<br />
"Al-structures" in root cap cells of Allium cepa<br />
L. after A1-treatment. Hereditas <strong>11</strong>2, 193-202.<br />
Fi skesj ö, G 1993: The Allium test in wastewater minitoring.<br />
Envinomental Toxicology and Water<br />
Quality, An International Journal 8, 291-298.<br />
Huttunen, S., Laine, K. 1983: Effects of air-borne<br />
pollutants on the surface wax structure of Pinus<br />
sylvestris needles. Annales Botanici Fennici 20,<br />
79-86.<br />
Klumpp, A., Klumpp G. 1996: Fluoride impact on<br />
native tree spcies of the atlantic forest near Cubato,<br />
Brazil. Water, Air and Soil Pollution 87, 57-71.<br />
Levan, A. 1938: The effects of colchicine on root mitosis<br />
in Allium. Hereditas 24,471-486.<br />
Müller, M.,Guttenberger,H., Grill, D., Druškovič,<br />
B., Paradiž, J. 1991: A cytogenetic<br />
method for examining the vitality of spruces.<br />
Phyton 31, 143-155.<br />
Müller, M., Grill D., Guttenberger H. 1994a:<br />
The effects of interactions between ozone and<br />
C0 2 on the chromosomes of Norway Spruce root<br />
Meristems. Phyton 34, 321-335.<br />
Ohri, D.,Ahuja,M.R. 1990: Giemsa C-banded karyotype<br />
in Quercus L. (Oak). Silvae Genetica 39,<br />
216-219.<br />
Papeš, D. Besendorfer, V., Bosiljevac, V.<br />
1989: The Allium-test response to cyanazine.<br />
Acta Bot.anica Croatica 48, 39-46.<br />
Papeš, D., Jeli nie, S., Cerbah, M., Yakov lev,<br />
S., S. 1997: Fluorescent chromosomal banding<br />
in Picea omorika and P. abies. U: Borzan, Z.<br />
Schlarbaum, S.E. (ed.), Cytogenetic Studies of<br />
Forest Trees and Skrub Species. Proc. First<br />
IUFRO Cytogenetics Working Party S2.04-08<br />
Symposium, Brijuni 8-<strong>11</strong>,09.1993.103-109.<br />
Pavlica, M., Puizina, J., Papeš, D. 1995: Differences<br />
in response to Maleic hydrazide observed<br />
in diploid and triploid shallot root-tip cells. Periodicum<br />
Biologorum 97(4), 337-342.<br />
P u i z i n a, J. 1997: Citogenetička i molekularno genetička<br />
obilježja prirodnih, hibridnih i poliploidnih<br />
formi crvenog luka (Allium cepa L.) Doktorska<br />
disertacija. Sveučilište u Zagrebu, 1997.<br />
Rank, J., Ni el sen, M.FI. \991:A Ilium cepa anaphase-telophase<br />
root tip chromosome aberration assay<br />
on N-methyl-N-nitrosourea, maleic hydrazide,<br />
sodium azide, andethyl methanesulfonate.<br />
Mutation Research 390, <strong>12</strong>1 -<strong>12</strong>7.<br />
Riding, R.T., Percy, K.E. 1985: Effects of S0 2 and<br />
other air pollutants on the morphology of epicuticular<br />
waxes on needles of Pinus strobus and Pinus<br />
banksiana. New Phytology 99, 555-563.<br />
Sauter, J.J., Voss, J.U. 1986: SEM-observations on<br />
the structural degradation of epistomatal waxes<br />
504
J. Rosa: UTJECAJ FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Querem rohur) Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 491-506<br />
in Picea abies ( L). Karst, and its possible role in lyses in determination of damage degree of comthe<br />
"Fichtensterben". European Journal of Forest mon oak forests. Radovi 29( 1), 151 -160.<br />
Pathology 16,408-423.<br />
Zoldoš, V., Besendorfer, V., Littvay, T., Pa-<br />
Schlegel,R., Craig, R.N. 1991: Mitosis: Normal pes, D. 1994b: The common oak (Quercus rocontrol<br />
mechanisms and consequences of aber- bur L.) as potential test plant for cytotoxicyti<br />
rant regulation in mammalian cells. U: Perspe- monitoring. Periodicum Biologorum 96 (4),<br />
ctives on cellular regulation: From bacteria to 490-492.<br />
cancer (J. Campsi, D.D. Cunmngam, M. Riley Zoldoš, V., Besendorfer, V ., Jelenić, S., Loreds),<br />
wiley-liss, inc., New York, 253-249.<br />
ko v i Ć, Z., Littvay, T., Pape š, D. 1997: Cy-<br />
Thijsse G.,Baas,P. 1990: "Natural" and NH 3 indu- togenetic damages as an indicator of pedunculate<br />
ced variation in epicuticular needle wax mor- oak forest decline. U: Borzan, Ž. Schlarbaum,<br />
phology of Pseudotsuga menziessi. Trees: Struc- S.E. (ed.), Cytogenetic Studies of Forest Trees<br />
ture and Function 4, <strong>11</strong>1-<strong>11</strong>9.<br />
and Skrub Species. Proc. First IUFRO Cytoge-<br />
Zoldoš, V, Li ttvay,T, Besendorfer, V., Jele- netics Working Party S2.04-08 Symposium, Brinić,S.,Lorković,Z.,Papeš,D.<br />
1994a: The juni 8-<strong>11</strong>, 09.1993.275-284.<br />
application of citogenetic and biochemical ana-<br />
SUMMARY: Decline and decay of pedunculate oak forests (Quercus robur<br />
L.) becomes a more and more important problem of forestry in Croatia. Decay<br />
of forests is obvious near industrial formations and their dumps. The effect of<br />
phosphogypsum and waste waters of fertiliser factories in Kutina on pedunculate<br />
oak forests which are located near these factories is examined in this elaboration.<br />
The chemical analysis of the water from the dumps has proved the presence<br />
of heavy metals (AI, Cd and others), as well as a remarkable low pH value of<br />
1,2-2,6. The pedunculate oak growing in the surrounding of the dump showed<br />
60-70% of the crown damage and therefore belongs to the category of highly<br />
damaged trees.<br />
As a first step in our investigation we applied a short-term cytotoxicity-test.<br />
Root-tip meristematic cells were treated by different dilution rates (from 0,5%<br />
to 10%>) of phosphogypsum from the dump. Roots were excised from the<br />
sprouts germinated in laboratory from the acorns gathered in the tree seed<br />
stand.<br />
Mitotic activity decreased with an increase of concentration, except for the<br />
concentration of 2,5% where the opposite effect was noticed. All concentrations<br />
caused the same cytotoxic effect e. i. mitotic aberrations such as c-mitosis<br />
and lagging chromosomes appeared as a result of the spindle disturbances.<br />
The most frequent were subchromatide aberrations such as sticking of the<br />
chromosomes.<br />
There was no significant change of the mitotic activity after a 24-hour recovery<br />
for any of the concentrations. Mitotic activity remained low and even<br />
higher rate of the subchromatide aberrations were noticed.<br />
Allium-test was applied as a control test of the cyto- and genotoxicity of the<br />
phosphogypsum from the dumps. Bulbs of the onion Allium ascalonicum were<br />
germinated in the tap water and treated subsequently with the same dilutions<br />
of phosphogypsum that were used in cytotoxicity test with roots of pedunculate<br />
oak. As a negative control we used onions germinated in tap water while<br />
onions treated with maleichydrazide served as a positive control.<br />
Allium-test confirmed cyto- and genotoxicity of phospogypsum from the<br />
dumps. Important inhibition of the roots' growth after a five-days-treatment<br />
505
.1. Rosa: UTJECAJ FOSFOGIPSA IZ INDUSTRIJSKOG ODLAGALIŠTA NA HRAST LUŽNJAK (Qtieirus mhur) Šumarski lisl hr. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>. CXX1I (<strong>1998</strong>), 491-506<br />
with the all concentrations was noticed. Although mitotic activity was hardly<br />
lowered, a high number of the chromosomal aberrations was noticed of which<br />
chromosome breaks were the most frequent ones. The most frequent mitotic<br />
aberrations were c-mitosis and vagrant chromosomes.<br />
In order to establish the immediate influence of phosphogypsum dumps on<br />
cytogenetic changes of pedunculate oak we analysed root-tip cells of the<br />
seedlings germinated from acorns which were collected from trees growing<br />
close to the dump. Seedlings germinated from acorns collected in the seedling<br />
stand served as negative control. No significant difference of the mitotic activity<br />
between the germs near the dump and germs from the seedling stand was<br />
noticed. On the other hand, the germs near the dump showed twice higher rate<br />
of aberrations. Two types of chromosome aberrations; sticking and anaphase<br />
bridges, and three types of mitotic aberrations; multipolar spindle, c-mitosis<br />
and vagrant chromosomes, were noticed<br />
Apart from the cytogenetic analyses of pedunculate oak, fluoride quantity<br />
in the leafs of the trees growing close to phosphogypsum dumps as well as<br />
trees from the seedling stand (control) was established. As increased quantity<br />
of fluoride in the leaves of the oaks near the dump was noticed, we analysed<br />
morphology of the epicuticular wax in leafs of the different development<br />
stages using an electrone-scanning microscope. The analysis revealed the<br />
connection between fluoride quantity in the leaves of pedunculate oak and the<br />
degree of epicuticular wax degradation. In other words, the early degradation<br />
(so called crust) of epicuticular wax on the stomata in the leaves of oaks close<br />
to the dump was recorded, while in the control leaves the same was not observed.<br />
Our research revealed the effect-complexity of the phosphogypsum<br />
dump on the vitality and the reproductive capacity of pedunculate oak.<br />
506
PRETHODNO PRIOPĆENJE - PRELIMINARY COMMUNICATION Sumarskilistbr.il <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 507-513<br />
UDK 630* 238 : 620. 91<br />
SADAŠNJA I BUDUĆA PROIZVODNJA ENERGIJE IZ BIOMASE ŠUMSKOG<br />
PORIJEKLA<br />
PRESENT AND FUTURE ENERGY PRODUCTION FROM FORESTRY BIOMASS<br />
Julije DOMAC*<br />
SAŽETAK: Iako je Hrvatska zemlja sa značajnim potencijalom biomase za<br />
proizvodnju energije, a biomasa je u prošlosti zauzimala znakovito mjesto u<br />
energetskoj bilanci, danas se energija iz biomase proizvodi samo u postrojenjima<br />
male snage i uz korištenje energetski učinkovitih tehnologija.<br />
Šumska biomasa predstavlja značajan izvor energije, čijem bi se korištenju<br />
u budućnosti trebalo pridati zantno više pozornosti. U radu se iznose procjena<br />
proizvodnje energije iz biomase u prošlosti, danas, ali i rezultati tri razrađena<br />
scenarija buduće proizvodnje energije iz biomase u Hrvatskoj do 2030. godine.<br />
Naglašava se da biomasa šumskog porijekla ima najznačajnije mjesto u strukturi<br />
potrošnje biomase za energiju, a takav se trend očekuje i u budućnosti.<br />
K lj u č n e r ij e č i: šumska biomasa, energija, scenariji razvoja<br />
UVOD<br />
Kroz povijest čovječanstva, sve do sredine 19. stoljeća,<br />
biomasa, posebno drvo, predstavljala je najvažniji<br />
izvor energije. Nakon godina korištenja fosilnih goriva,<br />
danas se globalna energetska politika mijenja, a biomasa<br />
se medu ostalim obnovljivim izvorima (vodne<br />
snage, vjetar, sunce, plima i oseka, geotermalna energija)<br />
smatra ključnim čimbenikom budućih strategija korištenja<br />
obnovljivih izvora [3].<br />
Posebnu važnost biomasa dobiva zbog problema<br />
emisije stakleničkih plinova i globalnog zagrijavanja.<br />
Od biomase kao C0 2 -neutralnog goriva te općenito<br />
bioenergetskih sustava (podjednako biomasa za energiju<br />
kao i pošumljavanje te skladištenje ugljika u drvenim<br />
proizvodima) očekuje se značajan doprinos u stabiliziranju<br />
emisije stakleničkih plinova i ublažavanju učinka<br />
staklenika. Mogući doprinos bioenergetskih sustava<br />
u obuzdavanju emisije stakleničkih plinova najbolje<br />
pokazuje sljedeći primjer: u postojećoj "živoj" biomasi<br />
na tlu je pohranjeno oko 600 gigatona (Gt) ugljika, oko<br />
60 Gt se godišnje izmjenjuje između atmosfere i biosfere,<br />
a oko 6 Gt se godišnje oslobađa iz "podzemnih<br />
zaliha", kroz korištenje fosilnih goriva.<br />
*Julije Domac, dipl.ing., Energetski institut "Hrvoje Požar", Ulica<br />
grada Vukovara 37, 10000 Zagreb<br />
Introduction<br />
Da bi se neutralizirala postojeća emisija iz fosilnih goriva,<br />
trebalo bi iskoristiti 10% godišnje količine ugljika iz<br />
njegova kruženja u biogorivima za proizvodnju energije<br />
(zbogjednostavnosti se pretpostavljajednaka učinkovitost<br />
pri korištenju bio i fosilnih goriva) ili povećati "živu"<br />
biomasu godišnje za 1% kroz pošumljavanje [8].<br />
Drvo je sigurno najstariji oblik energije koji je čovječanstvo<br />
koristilo, ponajprije za pripremanje hrane i<br />
grijanje. U prvom stadiju razvoja rasvjeta je imala malo<br />
značenje, a za prvu umjetnu rasvjetu poslužila je drvena<br />
baklja. Šumovita područja pokrivaju na Zemlji površinu<br />
od oko 40-106 km 2 , od čega je 28-106 km 2 šuma. Godišnji<br />
prirast drva u šumama ovisi o klimatskim prilikama.<br />
Postoje, međutim, različite procjene ukupnog godišnjeg<br />
prirasta drva koje se znatno razlikuju. Energija<br />
koja odgovara godišnjem prirastu drva vrlo je velika i<br />
ima red veličine godišnje potrošnje energije u svijetu.<br />
Postoje različite procjene o kojem se ukupnom iznosu<br />
energije radi, ali nedvojbeno je da se radi o vrlo velikom<br />
iznosu. Prema tomu, prirast drva djelovanjem fotosinteze<br />
predstavlja vrlo velik izvor energije, koji može<br />
uz održivo korištenje znatno pridonijeti zadovoljavanju<br />
potreba za energijom [5].<br />
507
J. Domac: SADAŠNJA I BUDUĆA PROIZVODNJA ENERGIJE IZ BIOMASE ŠUMSKOG PORIJEKLA Šumarski List br.l 1-<strong>12</strong>, CXX1I (<strong>1998</strong>). 507-513<br />
SCENARIJI BUDUĆEG KORIŠTENJA ŠUMSKE BIOMASE ZA<br />
ENERGIJU U HRVATSKOJ<br />
Scenarios for future energy production from forestry<br />
biomass in Croatia<br />
U Hrvatskoj iskorištavanje energije drva ima dugu<br />
tradiciju, pa je tako još 1960. godine drvo zadovoljavalo<br />
gotovo četvrtinu ukupnih potreba za energijom (slika<br />
1.). S druge strane, hrvatskom su šumarstvu poznate<br />
mogućnosti pridobivanja biomase za energiju, provjereni<br />
su postupci i uporaba, a znaju se i mogućnosti za<br />
povećanje proizvodnje biomase-energenta. Ipak, u prvom<br />
redu zbog tzv. netehničkih prepreka, današnjeg<br />
pomanjkanja tržišta za bioenergiju te nedostatka svijesti<br />
o prednostima proizvodnje energije iz biomase,<br />
Hrvatska korištenjem biomase pokriva samo mali dio<br />
svojih potreba za energijom, ostavljajući tako neiskorišten<br />
znatan prirodni potencijal koji posjeduje. To je<br />
osobito vidljivo kada se današnje stanje usporedi s<br />
nekim europskim zemljama koje su po svojim osobitostima<br />
slične Hrvatskoj (tablica 1.). Uočava se da se<br />
energija iz biomase, odnosno drva u Hrvatskoj, većinom<br />
proizvodi na tradicionalni način, pri čemu se koriste<br />
energetski neučinkovite tehnologije.<br />
40<br />
IM<br />
35<br />
30<br />
25 -<br />
20 -<br />
15 -<br />
10<br />
5<br />
Udio u ukupno<br />
1965.<br />
1970.<br />
1975.<br />
1980.<br />
1985.<br />
1990.<br />
1995.<br />
__ ^<br />
^^^"x<br />
potrošnji energije<br />
24,8%<br />
14,1%<br />
<strong>11</strong>,2%<br />
7,6%<br />
6,2%<br />
5,6%<br />
4,2%<br />
^ ^ ^<br />
^ \ ^ \ .<br />
" \ ^ ^ \<br />
\ ^ \ _<br />
^^^^<br />
• Drvni otpad<br />
• Ogrjevno drvo<br />
~^v<br />
\.<br />
" \ \.<br />
\ \<br />
\<br />
i<br />
0<br />
i — i 1 i<br />
1965. 1970. 1975. 1980. 1985. 1990. 1995.<br />
Slika 1. Povijesni pregled korištenja šumske biomase za proizvodnju energije u Hrvatskoj [6, 9]<br />
Picture 1. Energy production from forestry biomass in the past in Croatia [6, 9]<br />
Dodatnu teškoću predstavljaju uznapredovala plinifikacija<br />
i prelazak nekih drvno-prerađivačkih pogona<br />
na nove tehnologije. Iako su obje pojave same po sebi<br />
vrlo pozitivne, jedna od njihovih posljedica je i sve<br />
veća količina neiskorištene drvne biomase. Drvna biomasa<br />
koja nužno nastaje pri proizvodnji u pogonima<br />
drvno-prerađivačke industrije ili pri redovitim radovima<br />
u šumi, predstavlja vrijedan izvor energije, koji,<br />
međutim, može postati i problem za okoliš i gospodarstvo<br />
ukoliko se njeno iskorištavanje zanemari.<br />
508
J. Domac: SADAŠNJA I BUDUĆA PROIZVODNJA ENERGIJE I/. BIOMASE ŠUMSKOG PORIJEKLA Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 507-5 I 3<br />
Tablica 1. Usporedba raznih čimbenika energetskog iskorištavanja šumske biomase u Hrvatskoj i nekim sličnim<br />
europskim zemljama [ 1 ]<br />
Table 1. Different characteristics important for energy production from forestry biomass for Croatia and some<br />
other similar European countries [ 1 ]<br />
Austrija<br />
Finska<br />
Portugal<br />
Hrvatska<br />
Broj stanovnika u 1994. u '000<br />
8 053<br />
5 099<br />
9 891<br />
4 784<br />
Ukupna površina u km 2<br />
83 857<br />
338 145<br />
91905<br />
56 538<br />
Površina pod šumama<br />
46%<br />
65%<br />
34%<br />
44%<br />
Razdoblje grijanja u mjesecima<br />
8<br />
8-9<br />
3,5<br />
5<br />
Odnos bjelogorica/crnogorica<br />
29/71<br />
18/82<br />
60/40<br />
84/16<br />
Proizvedena energija iz šumske<br />
biomase u TWh<br />
30<br />
61<br />
18<br />
5<br />
Udio u ukupnoj potrošnji energije<br />
13%<br />
17%<br />
7%<br />
4,6%<br />
Ipak, početkom 1997. godine Vlada Republike Hrvatske<br />
pokrenula je Nacionalni energetski program<br />
BIOEN (Progam korištenja energije biomase i otpada)<br />
sa svrhom uspostave sustava trajne skrbi o korištenju<br />
energije biomase i otpada i zaštiti okoliša. Program je<br />
dugoročnog karaktera, a temeljit će se na pozitivnim iskustvima<br />
domaćih stručnjaka i iskustvima zemalja Europske<br />
unije koje su s uspjehom provele takve programe.<br />
Program obuhvaća sve tehničke, tehnološke, zakonske<br />
i ostale mjere za poticanje i povećano korištenje<br />
ogrjevnog drva, drvnih otpadaka, slame te plinovitih<br />
(bioplin) i tekućih (etanol, metanol i bionafta) biogoriva.<br />
Buduće aktivnosti na programu BIOEN usmjerene<br />
su na identifikaciju i pokretanje demonstracijskih projekata,<br />
prikupljanje informacija i poticanje istraživanja,<br />
stvaranje uvjeta za povećanu proizvodnju energije iz<br />
biomase i otpada, uključivanje industrije i gospodarskih<br />
subjekata, povezivanje i informiranje svih zainteresiranih<br />
čimbenika te međunarodnu suradnju.<br />
m Kogeneracija za industriju<br />
• Šumska biomasa<br />
• Kotlovnice u industriji<br />
• Ostalo<br />
O Kogeneracija za kućanstva<br />
• Male peći u kućanstvima<br />
TI<br />
25000<br />
• Područno grijanje<br />
20000<br />
15000<br />
10000<br />
5000<br />
SI S2 S3<br />
2030.<br />
Slika 2. Proizvodnja toplinske energije iz biomase i udio šumske biomase u Hrvatskoj od 2000. do 2030. godine<br />
Picture 2. Heat production from biomass and share of forestry biomass in Croatia 2000 - 2030.<br />
509
J. Domac: SADAŠNJA 1 BUDUĆA PROIZVODNJA ENERGIJU IZ BIOMASE ŠUMSKOG PORIJEKLA Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>. CXX1I (199X), 507-5 I 3<br />
Pod utjecajem suvremenih kretanja u razvijenim zemljama<br />
Europe, ali i 18-mjesečnog rada u sklopu Nacionalnog<br />
energetskog programa BIOEN, u budućnosti<br />
se očekuje povećana proizvodnja energije iz biomase u<br />
Hrvatskoj. U sklopu rada na programu BIOEN razmatrana<br />
su tri moguća scenarija razvoja, a polazi se od današnjih<br />
tehnologija i sadašnjih mogućnosti te sporog<br />
uvođenja novih tehnologija (S1) preko uvođenja novih<br />
tehnologija i aktivnih mjera države (S2) do izrazito<br />
"ekološkog" scenarija (S3). Pri analizi moguće proiz-<br />
vodnje energije iz biomase, promatrale su se osim potreba<br />
za energijom i raspoložive količine biomase u budućnosti,<br />
sektori u kojima bi se proizvodnja energije iz<br />
biomase mogla povećati te postojeće prepreke i mehanizmi<br />
za njihovo prevladavanje. Dobiveni rezultati<br />
uključeni su i u nedavno objavljeni Nacrt strategije energetskog<br />
razvoja Republike Hrvatske [4]. Može se<br />
primijetiti da šumska biomasa predstavlja značajan izvor<br />
u svim scenarijima.<br />
SI S2 S3 SI S2 S3 SI S2 S3 SI S2 S3<br />
2000. 2010. 2020. 2030.<br />
Slika 3. Proizvodnja električne energije iz biomase i udio šumske biomase u Hrvatskoj od 2000. đo 2030. godine<br />
Picture 3. Electricity generation from biomass and share of forestry biomass in Croatia 2000 - 2030.<br />
Još prije razrade scenarija buduće proizvodnje energije<br />
iz biomase, razrađeni su i scenariji razvoja potencijala<br />
biomase za energetsko iskorištavanje [2, 4]. Napominje<br />
se da se u scenarijima razvoja kao "šumska biomasa"<br />
promatra podjednako biomasa koja se dobiva<br />
izravno iz šume, kao i ostaci iz pogona drvno-preradivačke<br />
industrije. Analiza pokazuje da svi promatrani<br />
scenariji proizvodnje energije ostavljaju još između<br />
50 do 100 posto veći, neiskorišteni, tehnički potencijal<br />
(tablica 2 i 3).<br />
Prosječna godišnje proizvedena energija proizvedenim<br />
sortimentima prikazana je za dosadašnje razdoblje<br />
(1986-1990. i 1991-1995.) te za buduće razdoblje (1996-<br />
2025.) Uz svaki je šumarski konačni proizvod (oblovina,<br />
industrijsko drvo,...) odmah iskazan prosječan sadržaj<br />
energenta, a preostali će dio to eventualno postati tek na<br />
kraju uporabe proizvoda u koji je ugrađeno drvo. Procjena<br />
za buduće razdoblje sadrži dva promatrana scenarija<br />
koji se temelje na nastavku korištenja šuma na dosadašnji<br />
način ili na promjeni postojećeg stanja.<br />
U sklopu rada na programu BIOEN, razrađena je i<br />
struktura budućeg korištenja biomase za proizvodnju<br />
energije (slika 4). Prikazana struktura odnosi se na "umjereni"<br />
scenarij proizvodnje energije iz biomase u Hrvatskoj<br />
(scenarij S2), koji se procjenjuje kao najvjerojatniji<br />
(slika 4). Očekuje se pad udjela šumske biomase, no<br />
biomasa šumskog porijekla ostaje daleko najznačajniji<br />
pojedinačni izvor biomase za proizvodnju energije.<br />
510
J. Domac: SADAŠNJA 1 BUDUĆA PROIZVODNJA ENERGIJU IZ BIOMASE ŠUMSKOG PORIJEKLA Šumarski list br. 1 I <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 507-5 13<br />
Tablica 2. Dobivena energija iz šume u PJ dosadašnji ostvaraj [7]<br />
Table 2. Energy from forests in PJ gained so far [7]<br />
Razdoblj e/sortiment<br />
Prostorno drvo za energiju<br />
Prostorno drvo za industriju<br />
Oblo tehničko drvo<br />
Neposredno<br />
Ukupno<br />
1986.-1990.<br />
7,0<br />
3,5<br />
17,5<br />
<strong>11</strong>,5<br />
28,0<br />
1991.-1995.<br />
7,0<br />
2.5<br />
<strong>12</strong>,5<br />
10,0<br />
22,0<br />
Tablica 3. Dobivena energija iz šume u PJ - procjena za buduće razdoblje bez i s promjenom<br />
postojećeg stanja [7]<br />
Table 3. Energy from forests in PJ - estimation for the future with and without changes in<br />
existing praxis [7]<br />
Razdoblje/sortiment<br />
Prostorno drvo za energiju<br />
Prostorno drvo za industriju<br />
Oblo tehničko drvo<br />
Otpad u šumi (grane i si.)<br />
Ostali otpad (kora, nadmjere i si.)<br />
Pošumljavanje i energetske šume<br />
Neposredno<br />
Ukupno<br />
1996.-2025.<br />
10,0<br />
2,5<br />
20,0<br />
-<br />
-<br />
-<br />
14,5<br />
32,5<br />
1996.-2025.<br />
10,0<br />
2,5<br />
20,0<br />
7,5<br />
8,0<br />
10,0<br />
40,0<br />
58,0<br />
Slika 4. Udio pojedinih vrsta biomase za proizvodnju energije u budućnosti<br />
Picture 4. Share of different biomass for energy production in the future<br />
5<strong>11</strong>
J. Domac: SADAŠNJA I BUDUĆA PROIZVODNJA ENERGIJE IZ BIOMASE ŠUMSKOG PORIJEKLA Šumarski listbr.l 1-<strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>),507-513<br />
ZAKLJUČAK - Conclusion<br />
U svim analiziranim scenarijima predviđa se porast<br />
proizvodnje energije iz biomase. Predviđa se da će udio<br />
biomase u ukupnoj potrošnji energije rasti, te će u 2030.<br />
godini iznositi između 4,6 i 7,6 posto. Uz razradu scenarija<br />
buduće proizvodnje energije iz biomase, razrađeni<br />
su i scenariji razvoja potencijala biomase za energetsko<br />
iskorištavanje. Analiza pokazuje da svi promatrani<br />
scenariji proizvodnje energije ostavljaju još između 50<br />
do 100 posto veći, neiskorišteni, tehnički potencijal.<br />
Proizvodnja energije iz biomase u svijetu je u stalnom,<br />
još značajnijem porastu. Nedavno objavljeni dokument<br />
Europske unije "White paper" predviđa značajan<br />
porast proizvodnje energije iz biomase, čime bi<br />
njen udio u odnosu na ostale obnovljive izvore u 2010.<br />
godini iznosio 73%.<br />
Šumska biomasa predstavlja najznačajniji izvor<br />
biomase za proizvodnju energije u Hrvatskoj u svim<br />
promatranim scenarijima. U budućnosti se očekuje njeno<br />
povećano korištenje, no za to će se morati provesti<br />
složeni program mjera i postupaka kojima bi se otvorilo<br />
tržište za energiju iz biomase i donijela poticajna zakonska<br />
regulativa. Slične mjere su u brojnim razvijenim<br />
europskim državama (Austrija, Danska, Finska,<br />
Švedska,...) već donesene, a u Hrvatskoj je sa sličnim<br />
zadatkom početkom 1997. godine pokrenut Nacionalni<br />
energetski program BIOEN. Povećana proizvodnja energije<br />
iz šumske biomase imala bi brojne pozitivne<br />
posljedice ne samo na energetski sektor, već i na razvoj<br />
lokalnih zajednica, ukupno gospodarstvo i okoliš.<br />
LITERATURA -<br />
Dessus, B. et al (<strong>1998</strong>): Fuelwood in Europe, Les<br />
cahiersduCLIP,No8,pp <strong>11</strong>2<br />
D o m a c, J. et al (<strong>1998</strong>): BIOEN - Program korištenja<br />
energije biomase i otpada. Prethodni rezultati i<br />
buduće aktivnosti. Energetski institut "Hrvoje<br />
Požar", Zagreb, pp 179<br />
El Bassam, N. (<strong>1998</strong>): Energy Plant Species. James<br />
& James Ltd. London, pp 321.<br />
G r a n i ć, G. et al (<strong>1998</strong>): Strategija energetskog razvitka<br />
Republike Hrvatske. Ministarstvo gospodarstva<br />
i Energetski institut "Hrvoje Požar", Zagreb,<br />
pp 271<br />
P o ž a r, H. (1980): Izvori energije. SNL, pp 275.<br />
Požar, H. et al (1977): Razvitak opskrbe energijom<br />
SR Hrvatske 1961-1971. Institut za elektroprivredu-Zagreb.<br />
pp 150<br />
References<br />
Sever, S. et al (1996): Gospodarenje šumama u<br />
Hrvatskoj. Razvoj i organizacija hrvatskoga energetskoga<br />
sektora 6. Energetski institut "Hrvoje<br />
Požar", Zagreb, pp 76<br />
Spitzer, J. (<strong>1998</strong>): The Role of Biomass in Greenhouse<br />
Gas Mitigation. IEA Bioenergy Position Paper.<br />
IEA Bioenergy Task 25 International<br />
Workshop "Between COP3 and COP4: The Role<br />
of Bioenergy in Achieving the Targets Stipulated<br />
in the Kyoto Protocol". Nokia <strong>1998</strong>.<br />
Vuk,<br />
B. (1997): Energija u Hrvatskoj. Godišnji<br />
energetski pregled, Ministarstvo gospodarstva<br />
Republike Hrvatske, Zagreb, pp 92.<br />
Summary: Although significant biomass potential, biomass had never taken<br />
an important place in the energetic policy of the Republic of Croatia in the<br />
past. However, Croatian foresters, both scientists and engineers have done<br />
many researching and developed different technologies for energy production<br />
from biomass. Historically biomass has been used by the rural population in a<br />
large scale for heating and cooking in all Croatian regions. Heating wood and<br />
commercial and non-commercial cutting down woods amounted to 15per cent<br />
of primary energy consumption in 1970, and in 1990 that part, due to urbanisation<br />
and growth of living standards was 5,3 per cent. Today, bioenergy contributes<br />
only with 4,6 per cent in total energy supply and fuelwood and wood<br />
waste from wood industry are the most important biomass resources.<br />
Today, biomass energy is experiencing a surge in interest in many parts of<br />
the world due to: greater recognition of its current role and future potential<br />
contribution as a modern fuel in the world's energy supply; its availability,<br />
versatility, and sustainability; a better understanding of its global and local<br />
environmental benefits; perceived potential role in climate stabilisation; the<br />
5<strong>12</strong>
J. Doinac: SADAŠNJA I BUDUĆA PROIZVODNJA ENERGIJI- IZ BIOMASE ŠUMSKOG PORIJEKLA Šumarski list br. I 1-<strong>12</strong>. CXXI1 (<strong>1998</strong>). 507-5 13<br />
existing and potential development; technological advances and knowledge<br />
which have recently accumulated on many aspects ofbiomass energy.<br />
Recently launched, national energy program BIOEN (Biomass and Waste<br />
Use Program) has the aim of providing permanent care for the use ofbiomass<br />
and waste for energy production and environment protection. The Program<br />
has a long - term character and will be based on the positive experiences of inland<br />
experts and of those European Union countries that have realised similar<br />
programs with success. This program plans to use wood waste, straw, agricultural<br />
crops, crop residues, animal waste, municipal waste and other primary<br />
biomass sources as well as processed biomass like liquid (biodiesel, ethanol,<br />
methanol) and gaseous (biogas, methane) fuels for energy production, traffic<br />
purposes or as a base in chemical industry.<br />
The Energy Strategy of the Republic of Croatia has considered three different<br />
scenarios. First of them (SI, "low ") was based on slow introduction of<br />
advanced technologies and does not include any governmental support. Second<br />
scenario (S2, "moderate ") includes stronger concerted policy for introduction<br />
of new technologies, use ofrenewables and increasing energy efficiency.<br />
Finally, third scenario (S3, "high ") is "very environmental" scenario and<br />
comprises that problem with pollution and greenhouse effects will significantly<br />
affect energy policy in Croatia already in 2010. All scenarios have the same<br />
rate of economical growth, economy structure and number of consumers, but<br />
not the same consumption rate. The main differences are in level of governmental<br />
support, which influence the use ofrenewables, dynamics of advanced<br />
technologies penetration and care for energy efficiency. Unlike other renewables,<br />
bioenergy has significant position in all scenarios. This is due to long<br />
tradition and experience ofbiomass use in Croatia as well as large biomass<br />
potential. The principal parameters of the scenarios related to biomass use<br />
are: current and additional biomass resources, potential user sectors, assessment<br />
of the energy demand, and assumption on the type of energies per sector<br />
abandoned in favour of bioenergy. The scenarios differ most significantly in<br />
the structure of different technologies for biomass utilisation, in the electricity<br />
generation from biomass and in the penetration ofbiofuels in transport.<br />
This paper deals with present and future energy production from forestry<br />
biomass (fuel wood, forestry residues and wood waste). Forestry biomass is<br />
recognised as most important source of bioenergy and has significant place in<br />
all analysed scenarios.<br />
Key words: forestry biomass, energy production, energy scenario<br />
513
19 UNIKOMERC d.o.o.
PREGLEDN1 ČLANCI - REVIEWS Šumarski list br. II <strong>12</strong>. CXXII (<strong>1998</strong>), 515-524<br />
UDK 630* 151 + 152<br />
NASELJAVANJE EUROPSKOG DABRA (Castor fiber L.) U POSAVINU<br />
ANSIEDLUNG DES EUROPÄISCHEN BIBER (Castor fiber L.) IN POSAVINA<br />
Marijan GRUBEŠIĆ* i Krešimir KRAPINEC*<br />
SAŽETAK: Dabar (Castor fiber L.) je u prošlosti bio sastavni dio faune gotovo<br />
svih europskih zemalja. Sustavnim nestajanjem gotovo je istrijebljen pa<br />
ga se potkraj 19. stoljeća može sresti kao autoktonu životinjsku vrstu samo na<br />
nekoliko malih i prostorno udaljenih staništa u Europi. Provedba njegove zaštite,<br />
posebice akcija ponovnog naseljavanja na prvobitna staništa, koje su započele<br />
1922. godine a znatno se intenzivirale iza 50-ih godina ovoga stoljeća,<br />
omogućile su da ovom najvećem glodavcu sjeverne polutke više ne prijeti<br />
opasnost od izumiranja.<br />
Zaštiti i spasu dabra priključila se i Hrvatska, provedbom u stvarnost ideje<br />
o povratku dabra započetom početkom 90-ih godina a praktično se ostvarivala<br />
u travnju 1996. godine dopremom prvih dabrova na ova područja.<br />
Jedno od najvećih potencijalnih staništa dabrova u Hrvatskoj je Posavina,<br />
pa je stoga i lokalitet na kojem je započeta realizacija projekta "Dabar u Hrvatskoj"<br />
u sliv rijeke Save - lokalitet Žutica. Na taj je lokalitet od travnja<br />
1996. godine pa do okončanja naseljavanja dabra na to područje u veljači<br />
<strong>1998</strong>. dopremljeno i ispušteno 47 dabrova. Dopremljeni dabrovi uhvaćeni su<br />
na različitim lokalitetima u Bavarskoj, a najviše ih je uhvaćeno na staništima<br />
uz Dunav. LI 9 doprema transportirano je između jednog i pet dabrova, a iznimno<br />
u veljači <strong>1998</strong>. u jednom transportu dopremljene su čak 24 jedinke.<br />
Omjer spolova ispuštenih dabrova na lokalitetu Žutica je 23 mužjaka i 24 ženke.<br />
Težina ispuštenih dabrova kreće se u rasponu od 4 do 24 kilograma.<br />
Ključne riječi: Dabar, Castor fiber L., reintrodukcija, stanište, Posavina,<br />
hvatanje, transport, ispuštanje<br />
Europski dabar (Castor fiber L.) predstavlja životinjsku<br />
vrstu koja je u ne tako davnoj prošlosti nastanjivala<br />
gotovo cijeli prostor europskog kopna (Djoskin &<br />
Safonov 1972., Langer, <strong>1998</strong>). U 18. i 19. stoljeću<br />
bilježi se intenzivni nestanak ovog najvećeg glodavca<br />
sjeverne Zemljine polukugle, te ostaje kao autoktona životinjska<br />
vrsta samo na nekoliko lokaliteta u čitavoj Europi<br />
(Piechocki, 1973., Fray e, 1978). Preostale populacije<br />
bile su relativno malobrojne i izolirane.<br />
* Doc. dr. se. Marijan Grubcšić, Krešimir Krapincc, dipl. inž. šum,<br />
Šumarski fakultet, Sveučilišta u Zagrebu, Svetošimunska 25, HR<br />
10000 Zagreb<br />
UVOD - Einleitung<br />
Razdaljina između tih populacija mjerila se i na tisuće<br />
kilometara, te nije postojala ni teoretska mogućnost<br />
međusobnog kontakta ili značajnijeg širenja predstavnika<br />
ove semiakvatićne životinjske vrste bez pozitivne<br />
intervencije čovjeka (Minze, 1950, Grubešić,<br />
1994).<br />
Iako se upravo čovjeku, odnosno njegovim izravnim<br />
i neizravim utjecajima, pripisuje krivnja za nestanak<br />
dabrova, pravovremeni razvoj ekološke svijesti u<br />
sjevernoj i zapadnoj Europi iznašao je načine za zaštitu<br />
i spas ove životinjske vrste od gotovo sigurnog izumiranja<br />
(Richard, 1965).<br />
515
M. GruhcSić i K. Krapincc: NASIiLJAVANJh HUROPSKOCi DABRA (Castor fiber L.) U POSAVINU Šumarski list br. II <strong>12</strong>. CXXII (<strong>1998</strong>), 5 I 5-524<br />
Prve akcije oko naseljavanja dabra u staništa s kojih<br />
je nestao proveli su Šveđani još 1922. godne (Curry-<br />
Lindahl, 1967., L a v s u n d, 1977), kada su dopremili<br />
dabrove familije iz susjedne Norveške u kojoj je opstala<br />
jedna autoktona populacija na jugu Norveške. Taj<br />
primjer slijedi Finska, koja dabra vraća 1935. godine<br />
(Myrberget, 1967).<br />
Pozitivni rezultati naseljavanja dabra u Švedsku i<br />
Finsku pokazali su uspješnost i opravdanost ovakvih<br />
zahvata u ostalim europskim zemljama, koje takav pothvat<br />
započinju nakon 50-ih godina ovoga stoljeća poput<br />
Švicarske 1956. (Burri, 1973., Troesch, 1969.,<br />
Stock er, 1984., 1985) koja dabrove naseljava iz<br />
Francuske i Norveške, Bavarska 1966. (Reichholf,<br />
1976., Schwab & all, 1992), Austrija 1976. (Sieber,<br />
1997). Čak su i zemlje koje su imale dabra vršile<br />
preseljenje jedinki na staništa s kojih su nestali, poput<br />
Francuske od 1952.godine (Stocker, 1988). Uposlje-<br />
dnje vrijeme sve su češći napisi o povratku dabra u pojedine<br />
pokrajine ili na pojedine vodotokove diljem Europe(Kalleder,<br />
1982.,Czech &Derwich, 1997.,<br />
Ducha&Majzlan, 1997., Lath i, 1997., Roller,<br />
1997.,. Winter, 1997., Budajova, 1997., Bauer<br />
& all. <strong>1998</strong>), bilo da se radi o akciji naseljavanja ili se<br />
na neka područja dabar i sam proširio kao npr. iz Austrije<br />
u Slovačku (Pachinger, 1997). Još uvjek ima zemalja<br />
koje nemaju dabra, ali imaju izrađen program<br />
njegovog povratka poput Slovenije i Rumunjske<br />
(Troidl & Ionescu 1997)<br />
U starijim zapisima u kojima se spominju životinjske<br />
vrste našega podneblja, spominje se i dabar kao<br />
česti stanovnik naših prostora (Kesterčanek 1896,<br />
Hirtz 1938,Grubešićl994, 1995).<br />
Potvrda činjenice daje dabar nekada nastanjivao i<br />
naše prostore, dala je osnove za pokretanje projekta<br />
"Dabar u Hrvatskoj".<br />
Strana iskustva o povratku dabra na staništa s kojih<br />
je nestao, te podaci o obitavanju te životinje na prostoru<br />
Hrvatske, ukazali su na potrebu pokretanja aktivnosti s<br />
ciljem povratka dabra kao životinjske vrste i na prikladna<br />
povijesna staništa u Hrvatskoj.<br />
Povratak svake životinjske vrste u njena prvobitna<br />
obitavališta (reintrodukcija) vrlo je opsežan i zahtjevan<br />
CILJ RADA - Arbeitsziel<br />
posao, koji se odvija u nekoliko faza i uz sudjelovanje<br />
većeg broja aktivista.<br />
Cilj ovog rada je prikazati faze rada, tehničke i organizacijske<br />
elemente za provedbu projekta povratka dabra<br />
na odabrana staništa u Posavini, te dati podatke o<br />
provedbi akcije tijekom trajanja druge faze projekta na<br />
području Posavine.<br />
METODE RADA - Arbeitsmethoden<br />
Opisom projekta "Dabar u Hrvatskoj" koji je nastao<br />
još 1993. godine (Grubešić & Schwab 1993.)<br />
predviđene su tri faze rada u svrhu realizacije zacrtanog<br />
projekta.<br />
I<br />
II<br />
III<br />
Pripremna faza;<br />
Hvatanje, transport i ispuštanje;<br />
Monitoring.<br />
Svaka od tih faza zahtijeva određenu metodu rada.<br />
Prva faza bazirana je na istraživanjima stanišnih<br />
uvjeta dabra (Grubešić, 1993., 1994), a dijelom je<br />
bila obavljena izradom "Opisa projekta", odnosno potpisivanjem<br />
ugovora između Wildbiologische Gesellschaft<br />
München i Šumarskog fakulteta Zagreb. U prvoj<br />
fazi rada preostalo je još prikupiti svu potrebnu dokumentaciju<br />
za hvatanje i izvoz dabrova iz Njemačke, te<br />
uvozne dozvole i odobrenja za realizaciju projekta na<br />
području Hrvatske. Pored toga, bilo je potrebno obaviti<br />
sve organizacijske pripreme oko transporta i ispuštanja<br />
dabrova u Hrvatskoj.<br />
Glavni dio posla u sklopu realizacije projekta predstavlja<br />
druga faza, u kojoj su obuhvaćeni hvatanje, transport<br />
i ispuštanje dabrova.<br />
Hvatanje - Fang<br />
Hvatanje dabrova odvija se kontinuirano kroz duže<br />
razdoblje i na više lokaliteta istovremeno. Za hvatanje<br />
se uglavnom koriste sandučastc hvataljke za hvatanje<br />
dabrova na kopnu (neposredno uz vodenu površinu koju<br />
nastanjuju dabrovi), te sklapaće hvataljke u vodi. Postavljena<br />
su dva tipa sandučastih hvataljki, način rada<br />
im je istovjetan, a razlikuju se jedino po sustavu za zatvaranje<br />
hvataljke kada dabar uđe u nju. Sklapaće hvataljke<br />
u vodi namijenjene su za hvatanje dabrova dok<br />
plivaju ili dok se hrane u plićaku, neposredno uz obalu.<br />
Sklapače hvataljke nepogodne su za hvatanje dabrova<br />
gdje je dubina vode veća od dvadesetak centimetara, jer<br />
bi moglo doći do utapanja uhvaćenog dabra.<br />
Nakon uspješnog hvatanja, dabrovi se privremeno<br />
drže u transportnim sanducima ili u pripremljenom prostom<br />
za držanje dabrova dok se ne organizira transport.<br />
Transport dabrova obavlja se u specijalnim sanducima<br />
i uglavnom u kombi vozilima. Za tu namjenu izrađeno<br />
je <strong>12</strong> sanduka različite veličine (mali, srednji i veliki),<br />
ovisno da li se transportirju jedinke individualno,<br />
u paru ili cijele familije.<br />
516
VI. Grubcsić i K. Krapincc: NASELJAVANJE EUROPSKOG DABRA (Castor fiber L.) U POSAVINU Šumarski list hr. <strong>11</strong>- <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 515-524<br />
Transport - Transport<br />
Transport se organizira tako da vožnja traje što kraće,<br />
kako bi se izbjegle stresne situacije za dabrove i kako<br />
bi imale što manji odraz na same jedinke. Uglavnom<br />
se iz područja hvatanja kreće u večernjim satima ili tijekom<br />
noći, kako bi slijedećeg dana mogli obaviti prijelaz<br />
svih granica i izvršiti carinjenje te ispuštanje dabrova<br />
u pripremljena staništa za njihov prihvat. Sve aktivnosti<br />
vezane za prijevoz dabrova obavljaju se u 24<br />
sata, stoje glede dužine puta (između 600 i 800 km) te<br />
Slika 1. Sanduci s dopremljenim dabrovima uz nazočnost brojnih<br />
novinara u Žutici 05. veljače <strong>1998</strong>.<br />
Bild 1. Kästen mit den zugeführten Bibern in Anwesenheit zahlericher<br />
Journalisten in Žutica am 05. Februar <strong>1998</strong><br />
postupke na graničnim prijelazima i carinjenje, izuzetno<br />
brz transport.<br />
Ispuštanje - Freilassung<br />
Ispuštanje se obavlja tako da se dabrovi prenesu u<br />
sanducima za transport u kojima su i dopremljeni od<br />
vozila u kojem su transportirani do mjesta ispuštanja.<br />
Neposredno prije ispuštanja dabrovi se izvažu, utvrdi<br />
im se spol i starost, a na plivaću kožicu na zadnjoj lijevoj<br />
nozi utetovira se broj koji će kasnije služiti za identifikacijujedinke.<br />
Prije dopreme dabrova na mjestu predviđenom za<br />
ispuštanje, izradi se umjetna nastamba koja ima ulogu<br />
prihvata pristiglih jedinki. Umjetna nastamba sastoji se<br />
od jedne natkrite "prostorije" koja je približna kopija<br />
nastambe koju izgrade sami dabrovi. Umjetna nastamba<br />
ima dva otvora, jedan kroz koji se dabrovi ispuštaju<br />
u nastambu i koji se poslije ispuštanja zatvori, te drugi<br />
koji vodi iz nastambe u vodu i koji je natkriven granjem.<br />
Ispuštanje se odvija tako da se transportni sanduk<br />
s dabrovima donese do nastambe i postavi neposredno<br />
do otvora za ulazak dabrova u nastambu, potom se<br />
otvore vrata na sanduku i dabrovi mogu postupno prijeći<br />
iz sanduka u nastambu. Poslije izlaska dabrova u<br />
nastambu iz sanduka se oko nastambe ostavi slama i<br />
ostaci hrane koju su dabrovi jeli tijekom transporta, kako<br />
bi ih njihov vlastiti miris privlačio da se zadržavaju<br />
na istom prostoru duže vremena.<br />
Slika 2. Dabar nakon ispuštanja na rukavac Lonja šeće po zaleđenoj površini<br />
Bild 2. Bibers läuft nach Freilassung am Ärmel der Lonja über die vereiste Oberfläche<br />
PODRUČJE RADA<br />
Arbeitsgebiet<br />
Pripremna faza realizirala se uglavnom u nadležnim<br />
institucijama zaduženim za izdavanje potrebne dokumentacije.<br />
U Hrvatskoj je glavni dio administrativnog<br />
posla obavljen na relaciji Šumarski fakultet Zagreb -<br />
Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva, uz dobivanje<br />
mišljenja i suglasnosti brojnih institucija i organizacija.<br />
U Bavarskoj je administrativni dio posla rješavan na relaciji<br />
Wildbiologische Gesellschaft München) - Bayerisches<br />
Landesamt für Umweltschutz.<br />
Područje hvatanja obuhvaća nekoliko lokaliteta u<br />
Bavarskoj, a pojedini od njih su međusobno udaljeni i<br />
više od 200 km. Područje havatanja možemo podijeliti<br />
u 5 glavnih lokacija, a svaka od njih ima jedno ili više<br />
mikrolokacija (mjesta) hvatanja.<br />
517
M. (irubciiić i K. Krapinec: NASELJAVANJE EUROPSKOG DABRA (Castor fiber L.) U POSAVINU Šumarski liši br. I 1 1 2. CXX<strong>11</strong> (<strong>1998</strong>). 5 15-524<br />
Glavne lokacije na kojima su hvatani dabrovi su:<br />
1. Neuburg - Schrobenhausen;<br />
2. Neustadt an der Donau;<br />
3. Pfafenhofen;<br />
4. Landshut;<br />
5. Weiden.<br />
Transport je obavljan najkraćim putem od mjesta<br />
hvatanja do mjesta ispuštanja, poštujući obveze koje<br />
proizlaze iz popratne dokumentacije. Uglavnom su dabrovi<br />
dopremani relacijom, mjesto hvatanja- München<br />
- Salzburg - Villach - Jesenice - Ljubljana - Zagreb - Žutica<br />
ili pravcem Deggendorf - Passau - Wels - Graz -<br />
Maribor - Zagreb - Žutica. Trasu puta diktirala je prethodno<br />
prikupljena dokumentacija, odnosno odobreni<br />
granični prijelazi i tranzitna dozvola kroz Sloveniju.<br />
Područje ispuštanja - Žutica<br />
Dopremljeni dabrovi ispuštaju se na lokalitetu Žutica<br />
kraj Ivanić grada, gdje se nalaze pripremljene nastambe<br />
za prihvat dabrova u prostoru koji je odobren kao<br />
karantenski objekt. Kako bi dabrovi nastanili što veći<br />
prostor, odnosno što prije popunili prikladne lokacije<br />
na širem području lokaliteta Žutica kao mjesta ispuštanja<br />
i karantene, određena su dva objekta, rukavac rijeke<br />
Lonje u šumskom predjelu Pleso kod odjela 51 gospodarske<br />
jedinice "Žutica", te otok na rijeci Česmi koji je<br />
kao takav nastao od prirodnog toka rijeke Česme i prokopanog<br />
umjetnog kanala uz nasip.<br />
Navedena dva mjesta na kojima se ispuštaju dabrovi<br />
međusobno su udaljeni 9 km zračne linije, a kako dabrovi<br />
za komuniciranje koriste vodene površine, prateći tok<br />
rijeka Lonje i Česme, ti su objekti udaljeni <strong>12</strong>,5 km.<br />
Slika 3. Porušena stabla vrbe potvrđuju nazočnost dabrova u Žutici<br />
Bild 3. Zerstörte Weidenbäume bestätigen die Anwesenheit der<br />
Bibers in Žutica<br />
REZULTATI RADA - Arbeitsergebnisse<br />
Naseljavanje dabrova na lokalitet Žutica odvijalo se<br />
u razdoblju od travnja 1996. godine, pa do veljače<br />
<strong>1998</strong>. godine.<br />
Tijekom toga razdoblja na navedeni lokalitet naseljeno<br />
je ukupno 47 dabra. U početku realizacije projekta<br />
uspjesi hvatanja bili su relativno skromni, tako daje<br />
u travnju 1996. godine kada je započela akcija hvatanja<br />
i transporta, dakle druga faza projekta, uhvaćeno i dopremljeno<br />
u Hrvatsku samo dva dabra. Tijekom proljeća<br />
i ljeta nije vršeno hvatanje zbog gravidnosti ženki te<br />
kasnije mladih i nesamostalnih dabrića. Akcija hvatanja<br />
nastavljena je ujesen, no rezultata nije bilo jer je hvatanje<br />
na dva lokaliteta bilo bezuspješno. Mladi dabrovi<br />
ispušteni u travnju bili su osamljeni sve do prosinca iste<br />
godine kada je dopremljen još jedan samac. Tako je<br />
ukupno u 1996. godini dopremljeno i ispušteno samo 3<br />
dabra. Akcija hvatanja nastavljena je odmah početkom<br />
1997. godine. Zahvaljujući povećanom broju hvataljki,<br />
iskustvu u hvatanju i kontinuiranom hvatanju, zapaženiji<br />
uspjeh polučen je početkom veljače 1997. godine,<br />
kada je dopremijemo u jednom transportu 5 jedinki.<br />
Nedugo potom u veljači je uslijedio još jedan transport,<br />
i dopremljene su 4 jedinke. Početkom travnja dopremljen<br />
je jedan dabar koji je bio uhvaćen a iz tehničkih<br />
razloga nije mogao čekati da se uhvati više jedinki, te je<br />
prevezen i ispušten u Žutici. Kada se već pomišljalo o<br />
postupnoj obustavi hvatanja zbog sve veće gravidnosti<br />
ženki te zbog pridolaska zeljaste hrane kada se dabrovi<br />
teže hvataju, uslijedio je još jedan uspjeh te je uhvaćeno<br />
5 dabrova, koji su vrlo brzo dopremljeni i krajem travnja<br />
spušteni na otočić na rijeci česmi koji je odabran<br />
kao drugi lokalitet ispuštanja i odobren kao karantenski<br />
objekt.<br />
Tijekom otpreme ove pošiljke dabrova iz Bavarske<br />
u Hrvatsku dogovoreno je da se obustavi daljnje hvatanje<br />
zbog već iznijetih razloga, kako ne bi naštetili dabrovima,<br />
prouzročili neželjene gubitke, a i uvjeti transporta<br />
bili su otežani zbog sve viših temperatura.<br />
Neposredno prije uklanjanja hvataljki, uhvaćen je<br />
još jedan dabar, te je i ta jedinka dopremljena početkom<br />
svibnja u Hrvatsku. Time je završena vrlo uspješna sezona<br />
zima - proljeće 1997. godine, tijekom koje je u 5<br />
navrata dopremljeno ukupno 16 dabrova.<br />
Radi potrebe spašavanja jedne familije dabrova na<br />
rijeci Isarkod Landshuta iznimno je izvršeno hvatanje u<br />
kolovozu kada je uhvaćena četveročlana familija. Unatoč<br />
neprikladnim vremenskim uvjetima za transport<br />
dabrova u sanducima zbog visokih temperaturama, i ta<br />
je pošiljka sretno stigla na odredište gdje je ispuštena.<br />
518
M. Grubešić i K. Krapinec: NASELJAVANJE EUROPSKOG DABRA (Castor fiber L.) U POSAVINU Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>. CXXI1 (199X). 5 15-524<br />
Ujesen 1997. godine nastavljena je realizacija projekta<br />
naseljavanjem dabrova u Podravinu, te je privremeno<br />
na lokalitetu Žutica ostala populacija od 23 ispuštena<br />
dabra.<br />
Glede veličine prostora koji se veže na Žuticu, te<br />
prikladnost lokaliteta za dopremu i ispuštanje dabrova,<br />
naseljavanje dabrova nastavljeno je na ovaj lokalitet u<br />
veljači <strong>1998</strong>. godine, kada je samo u jednom transportu<br />
dopremljeno 24 jedinke, dakle više nego u svim ranijim<br />
dopremama.<br />
Time je sveukupno na lokalitet Žutice ispušteno od<br />
travnja 1996. do veljače <strong>1998</strong>. godine 47 dabrova, koji<br />
su se većim dijelom nastanili na raspoloživom prostoru<br />
tokova i rukavaca rijeka Lonje i Česme, a pojedine familije<br />
i najčešće samostalne jedinke, potražile su svoj<br />
revir u širem prostoru Posavine do udaljenosti i do 50<br />
km od mjesta ispuštanja. Posebno treba istaći činjenicu<br />
da tijekom dopreme i ispuštanja nije bilo gubitaka, što<br />
ukazuje na posebnu brigu u postupcima sa životinjama.<br />
Tablica<br />
Tabelle<br />
Dinamika dopreme i ispuštanja dabrova na lokalitetu Žutica<br />
Dynamik der Zufuhr und Freilassung der Biber an der Lokation Žutica<br />
Datum<br />
dopreme<br />
Datum der<br />
Zufuhr<br />
20. 4. 1996.<br />
27.<strong>12</strong>. 1996.<br />
04. 2. 1997.<br />
21. 2. 1997.<br />
02. 4. 1997.<br />
24. 4. 1997.<br />
9. 5. 1997.<br />
25. 8. 1997.<br />
5. 2. <strong>1998</strong>.<br />
9 doprema<br />
Broj ispuštenih<br />
jedinki<br />
Anzahl der<br />
freigelassenen<br />
Tiere<br />
2<br />
1<br />
5<br />
4<br />
1<br />
5<br />
1<br />
4<br />
24<br />
47<br />
Omjer spolova<br />
M:Ž<br />
Verhältnis der<br />
Geschlechter M:W<br />
1 1<br />
0<br />
2 3<br />
3<br />
0<br />
2 3<br />
0<br />
2 2<br />
13<br />
23<br />
1<br />
1<br />
1<br />
1<br />
<strong>11</strong><br />
24<br />
Graf 1 Dinamika dopreme europskog dabra (Castorfiber L.) na lokalitet Žutica<br />
Dynamik der Zufuhr des europäischen Bibers (Castor fiber L.) zur Lokation "Žutica'<br />
ll<br />
'S*<br />
2 K<br />
•5 i.<br />
—>*X5<br />
03 ?<br />
mužjaci<br />
Manchen<br />
ženke<br />
Weibchen<br />
~<br />
• Jit<br />
»li<br />
•<br />
o* ON<br />
ON<br />
ON<br />
ON.<br />
ON<br />
ON<br />
ON<br />
ON.<br />
ON<br />
ON<br />
r-<br />
ON<br />
ON<br />
ON<br />
o<br />
CN<br />
in<br />
ON<br />
oo<br />
in<br />
CN<br />
Datum dopreme<br />
Datum der Zufuhr<br />
519
M. Grubcšić i K. Krapincc: NASELJAVANJE EUROPSKOG DABRA (Castor fiber L.) U POSAVINU Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXI1 (<strong>1998</strong>), 515-524<br />
Tablica 2 Prikaz strukture ispuštenih dabrova na lokalitet Žutica<br />
Tabelle 2 Übersicht der Struktur der Biber Freigelassen an der Lokation Žutica<br />
Datum ispuštanja<br />
Datum der Freila-ssung<br />
Spol<br />
Geschlecht<br />
Težina<br />
Gewicht<br />
Mjesto ispuštanja<br />
Freilassungsort<br />
Ime<br />
Name<br />
Familija<br />
Familie<br />
20. 4. 1996.<br />
Ž<br />
9<br />
Pleso nastamba 1<br />
Marie<br />
I<br />
M<br />
4,5<br />
Gerha<br />
27.<strong>12</strong>. 1996.<br />
Ž<br />
8<br />
Pleso nastamba 1<br />
Satan<br />
II<br />
(Satansbraten)<br />
4. 2. 1997.<br />
Ž<br />
23<br />
Pleso nastamba 2<br />
Blaža<br />
III<br />
M<br />
20<br />
Darko<br />
M<br />
9<br />
Žav<br />
5. 2. 1997.<br />
Ž<br />
17<br />
Vanjski kanal Pleso<br />
Francika<br />
I<br />
Ž<br />
15,5<br />
Pleso nastamba 4<br />
Mira<br />
IV<br />
21. 2. 1997.<br />
M<br />
8<br />
1. rukavac na Plesu<br />
Poljanec<br />
I<br />
ispod puta<br />
Ž<br />
15<br />
Ana<br />
II<br />
M<br />
<strong>11</strong><br />
Pleso ns 2 rukavac 1<br />
Nikola<br />
V<br />
M<br />
19<br />
Kruno<br />
2. 4. 1997.<br />
Z<br />
14<br />
Pleso ns 2 rukavac 1<br />
Marina<br />
VI<br />
24. 4. 1997.<br />
Ž<br />
z<br />
M<br />
16<br />
20<br />
<strong>11</strong><br />
Česma otok<br />
Česma otok<br />
Česma otok<br />
Tena<br />
Ina<br />
Štef<br />
IV<br />
V<br />
VII<br />
Ž<br />
14<br />
Česma otok<br />
Barbara<br />
VIII<br />
M<br />
15<br />
Česma otok<br />
Mladen<br />
IX<br />
9. 5. 1997.<br />
Z<br />
14<br />
Ispod 1. nastambe<br />
Ivanka<br />
I<br />
25. 8. 1997.<br />
Ž<br />
22<br />
Pleso rukavac 1<br />
Doris<br />
X<br />
Ž<br />
14<br />
Karolina<br />
M<br />
15<br />
Wolfgang<br />
M<br />
4<br />
Dominik<br />
5. 2. <strong>1998</strong>.<br />
M<br />
9<br />
Pleso rukavac 2.<br />
Hrtić<br />
I<br />
M<br />
17<br />
Pleso ns 1 rukavac 2<br />
Čipo<br />
XIX<br />
Ž<br />
14<br />
Žutka<br />
M<br />
17<br />
Lovčina<br />
M<br />
19<br />
Hose Andres<br />
M<br />
17<br />
Pleso ruk 2 kod mosta<br />
Helmut<br />
XXIII<br />
Ž<br />
19<br />
Petra<br />
6. 2. <strong>1998</strong>.<br />
Ž<br />
z<br />
M<br />
8<br />
17<br />
18<br />
Pleso # ZUTICA<br />
Ivana<br />
Luce<br />
Ivek<br />
XII<br />
M<br />
19<br />
Kanal Odr Gospođica<br />
Ori<br />
XVII<br />
Ž<br />
15<br />
Eko eko<br />
M<br />
17<br />
Kanal Odr Gospođica<br />
Arenko<br />
XVIII<br />
M<br />
14<br />
Lonjica kod pumpe<br />
Bibily<br />
Z<br />
20<br />
Corto<br />
520
M. Grubešić i K. Krapimx: NASH1.JAVANJK KUR0PSK0G DABRA (Castor fiber L.) U POSAVINU Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>, CXXI1 (<strong>1998</strong>), 5 15-524<br />
Datum ispuštanja<br />
Datum der Freila-ssung<br />
Spol<br />
Geschlecht<br />
Težina<br />
Gewicht<br />
Mjesto ispuštanja<br />
Freilassungsort<br />
Ime<br />
Name<br />
Familija<br />
Familie<br />
M<br />
Ž<br />
Ž<br />
M<br />
Ž<br />
M<br />
Ž<br />
M<br />
Ž<br />
19<br />
17<br />
24<br />
8<br />
23<br />
20<br />
20<br />
19<br />
7<br />
St. Lonja Gospođica<br />
Kanal Pleso 1-2<br />
Kanal Pleso 2-2<br />
Lonjica2 kod ceste<br />
Lonjica 2 kod ceste<br />
Kanal Odr<br />
Gospođica ŽUTICA<br />
Otto<br />
Željka<br />
Kosjenka<br />
Jura<br />
Siscia<br />
Hrvoslav<br />
Glasko<br />
slavonske ravni<br />
Sljemenko<br />
Felix<br />
XIX<br />
XX<br />
XXII<br />
Graf 2 Distribucija težina ispuštenih dabrova (Castorfiber<br />
L.) po spolovima<br />
Distribution der Gewichte der freigelassenen Biber (Castorfiber L.) nach Geschlecht<br />
-5 u<br />
1 €<br />
M .<br />
nki,<br />
Tiere<br />
TD k.<br />
M. Grubešić i K. Krapinec: NASELJAVANJE EUROPSKOG DABRA (Castor fiber L.) U POSAVINU Šumarski list br. <strong>11</strong> -<strong>12</strong>. CXXI1 (<strong>1998</strong>), 5 15-524<br />
rasponu imamo 31 jedinku ili 66% ukupno ispuštene populacije.<br />
Težina je usko povezana sa starošću jedinki, pa<br />
proizlazi da je najviše jedinki mlade i srednje dobi, no<br />
uglavnom se radi o spolno zrelim jedinkama, stoje vrlo<br />
značajno za daljnji razvoj populacije u Posavini.<br />
S ovim fondom dabrova na širem prostoru Žutice,<br />
odnosno u Posavini, završenaje druga faza projekta, no<br />
od unosa prvih jedinki traje faza monitoringa u sklopu<br />
koje se dabrovi prate i istražuju. Rezultati istraživanja<br />
pokazat će najbolje kako su se dabrovi prilagodili<br />
novom životnom prostoru i ukazati na korake koje<br />
ćemo nadalje poduzimati.<br />
Ako razvoj populacije bude u okviru očekivane dinamike,<br />
dabrovi će se prirodno širiti na ostale prikladne<br />
prostore u slivu rijeke Save. Uz nastanjivanje novih<br />
prostora prirodnim putem bit će ih moguće hvatati i<br />
prenositi, odnosno naseljavati i na druga staništa diljem<br />
Hrvatske do kojih se ne bi mogli sami proširiti.<br />
Pozitivna iskustva drugih zemalja te prvi rezultati<br />
praćenja u Posavini daju nadu u stvarni uspjeh projekta<br />
te se nadalje može dabar voditi kao sastavni dio faune u<br />
Hrvatskoj.<br />
** Projekt "Dabar u Hrvatskoj" zajednički realiziraju:<br />
Das Projekt "Biber in Kroatien" realisieren gemeinsam:<br />
Šumarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu<br />
Wildbiologische Gesellschaft München e. v<br />
*** Projekt se realizira u sklopu Temeljnog ugovora<br />
o izvršenju Programa istraživačkog rada 1996. - 2000.<br />
sklopljenog između Šumarskog fakulteta Sveučilišta u<br />
Zagrebu i J. P. "Hrvatske šume" p. o. Zagreb<br />
Das Projekt realisiert sich im Rahmen des Grundvertrags<br />
über die Ausführung des Forschnungsasbeitsprogramms<br />
1996-2000, abgeschlossen zwischen<br />
Šumarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu i J. P<br />
"Hrvatske šume" p. o. Zagreb<br />
**** Sponzor dopreme dabrova:<br />
Sponsor der Biberzufuhr:<br />
INA industrija nafte d.d. Zagreb, Naftaplin<br />
LITERATURA - Literatur<br />
Bauer, H., Loos, R., Rietz-Nause, C, Thome,<br />
U., Langer, H., <strong>1998</strong>: Entstehung und Verlauf<br />
des Biber-Wiedereinbürgerungsprojektes. In: 10<br />
Jahre Biber im hessischen Spessart. Ergebnisund<br />
Forschungsbericht Band 23 der HLFWW,<br />
Giessen. s. 33 - 52.<br />
B u d a j o v a, J., 1997: Distribution of beaver in eastern<br />
Slovakia. Abstracts of lectures and posters 1. european<br />
beaver symposium, Bratislava, Slovakia,<br />
15- 19 September 1997. s. 4.<br />
Burri, H. E., 1973: Gelungene Wiedereinburgerung<br />
des Bibers im Aargau. Schweizer Naturschutz<br />
39, (4) s. 7-9.<br />
Curry - Lindahl,K., 1967: The Beaver, Castor fiber<br />
Linnaeus, 1758 in Sweden - Extermination and<br />
Reappearance. Acta Theoriol. <strong>12</strong>. s. 1 - 15.<br />
Czech, A., Derwich, A., 1997: Return of the european<br />
beaver (Castor fiber ) to Polish part of the<br />
Bieszczady MTS (Eastern Carpathians). Abstracts<br />
of lectures and posters 1. european beaver<br />
symposium, Bratislava, Slovakia, 15-19 September<br />
1997. s. 6.<br />
D j o s k i n, W., S a f o n o v, W., 1972: Die Biber der Alten<br />
und Neuen Welt. Die Neue Brehm-Bucherei<br />
Nr. 437. Wittenber-Lutherstadt.<br />
Duha, J., Maj zla n., 1997: The first reintroduketion<br />
of beaver (Castor fiber vistulanus Matschie,<br />
1907) in Horna Orava in Slovakia. Abstracts of<br />
lectures and posters 1. european beaver symposium,<br />
Bratislava, Slovakia, 15-19 September<br />
1997. s. 7.<br />
Grubešić, M., Schwab, G., 1993: Dabar u Hrvatskoj.<br />
Opis projekta. Wildbiologische Gesellschaft<br />
München e. V. s. 1 - 16.<br />
Grubešić, M., Schwab, G., 1993: Biber in Kroatien.<br />
Projektbeschreibung. Wildbiologische Gesellschaft<br />
München e. V. s. 1 - 16.<br />
Grubešić, M., 1993: Stanišne prilike za reintrodukciju<br />
dabra u porječja Hrvatske. Glas. šum. pokuse,<br />
pos. izd. 4: Zagreb 101-<strong>11</strong>0.<br />
Grubešić, M., 1994: Istraživanjesinekoloških uvjeta<br />
obitavanja dabra (Castor fiber L.) u porječjima<br />
Bavarske s osvrtom na potencijalna staništa<br />
dabra u Hrvatskoj. Glas. šum. pokuse 30: Zagreb<br />
s. 1-19.<br />
Grubešić, M., 1994: Potencijalna staništa dabra<br />
(Castor fiber L.) u Hrvatskoj i mogućnosti njegovog<br />
ponovnog naseljavanja. Šum. list 1-2:<br />
Zagreb s. 17-26.<br />
522
M. Cirubešić i K. Krapinec: NASELJAVANJE EUROPSKOG DABRA (Castor fiber L.) U POSAVINU Šumarski list br. II -<strong>12</strong>, ("XXII (<strong>1998</strong>). 515-524<br />
Grubešić, M., 1996: Akcija naseljavanja dabra u<br />
Hrvatsku. Šumarski list br. 5-6. Zagreb,<br />
str 261 -265.<br />
Hirtz, ML, 1938: Zaštita faune. Zaštita prirode sv. 1,<br />
Zagreb.<br />
Kalleder, S., <strong>1998</strong>2: Die Wiedereinburgerung des<br />
Bibers und ihr Einfluss auf den Auwaldbiotop<br />
am unteren Inn. Mitt. Zool. Ges. Braunau 4,<br />
s. 1 -42.<br />
Kesterčanek, F. Ž., 1896: Dabar. Lovstvo, Priručnik<br />
za lovce, Zagreb, s. 103 - 104<br />
Langer, H., <strong>1998</strong>: Prähistorische und historische Zeugnisse<br />
über den Biber. In: 10 Jahre Biber im hessischen<br />
Spessart. Ergebnis- und Forschungsbericht<br />
Band 23 der HLFWW, Giessen. s. 15 - 24.<br />
Lath i, S., 1997: Development of populations, distribution<br />
problems and prospects of Finnish beaver<br />
populations {Castor fiber L. and Castor canadensis<br />
Kuhl.) Abstracts of lectures and posters 1.<br />
european beaver symposium, Bratislava, Slovakia,<br />
15-19 September 1997. s. 14.<br />
Lavsund, S., 1977: The historical and present beaver<br />
distribution in Sweden. In: Lavsund, s., Proc.<br />
from the Nordic Symp. on the beaver 1975. Institute<br />
of Forest Zoology, Research Notes No 26.<br />
s. 8- <strong>12</strong>.<br />
Lavsund, S., 1983: Beaver management and economics<br />
- Europe except the USSR. Acta Zool. Fenical74.<br />
s. 133-135.<br />
Myrberget, S., 1967: The Norwegian Population of<br />
Beaver, Castor fiber. Papers Norwegian State<br />
Game Res. Inst. 2. ser., Nr. 26. s. 1 - 40.<br />
Pachinger, K., 1997:Bedingungen und Charakter<br />
der Verbreitung der Biber in Donau- und Marchgebiet.<br />
Abstracts of lectures and posters 1. european<br />
beaver symposium, Bratislava, Slovakia,<br />
15- 19 September 1997.<br />
Piechocki, R., 1973: Schutz und Hege des Elbebibers.<br />
In: H. STUBBE Buch der Hege I: Harwild,<br />
s. 384-4<strong>12</strong>. Berlin.<br />
Richard, P. B., 1965: Statut actuel du castor, Castor<br />
fiber Linnaeus, 1758 en France. Acta Theoriol.<br />
10. s. 97- 106.<br />
Roller, S., 1997: Die Wiederansiedlung des Bibers<br />
(Castorfiber L.) in Hessen und ihre Konsequenzen.<br />
Abstracts of lectures and posters 1. european<br />
beaver symposium, Bratislava, Slovakia, 15-19<br />
September 1997. s. 18.<br />
Sieber, J., 1997: Biber in Oesterreich: Allzu erfolgreiche<br />
Heimkehrer. Abstracts of lectures and posters<br />
1. european beaver symposium, Bratislava,<br />
Slovakia, 15-19 September 1997. s. 27.<br />
Stocker, G., 1984: Die schweizerische Wiedereinburgerung<br />
des Bibers aus waldbaulicher Sicht.<br />
Schweiz. Zeitschr. Forstwesen 135. s. 1033 -<br />
1044.<br />
Stock er, G., 1985: Biber (Castor fiber L.) in der<br />
Schweiz. Probleme der Widereinburgerung aus<br />
biologischer und ökologischer Sicht. Eidgen.<br />
Anstalt f. d. forst. Versuchswesen. Berichte 274.<br />
Birmendorf.<br />
Troidl, C, Ionescu, G., 1997: Beaver project Romania<br />
- a reintroduction with special focus an anthropic<br />
factor. Abstracts of lectures and posters<br />
1. european beaver symposium, Bratislava,<br />
Slovakia, 15 - 19 September 1997. s. 29.<br />
Winter, C, 1997: Reintroduction of the beaver in<br />
Switzerland - a temporary or lasting success.<br />
Abstracts of lectures and posters 1. european<br />
beaver symposium, Bratislava, Slovakia, 15-19<br />
September 1997. s. 33.<br />
ZUSAMMENFASSUNG: Die Reintroduktion des Bibers (Castor fiber L.) in<br />
Habitate in Europa, von welchen er in nicht so weiter Vergangenheit verschvunden<br />
ist, datiert seit Beginn dieses Jahrhunderts, genauer seit 1922. Im Laufe des 18.<br />
und 19. Jahrhunderts verschwand der Biber nach und nach fast ganz auf dem<br />
Gebiet von Europa. Am Aufgang dieses Jahrhunderts war er eine autochtone<br />
Tierart an nur wenigen kleinen abgetrennten und isolierten Lokationen. Durch<br />
Aktionen der Wiederansiedlung wurde der Biber vom vollständigen Verschvinden<br />
gerettet. Die Pioniere der Reinroduktion der Biber waren Schweden und Finland,<br />
Mittel- und Westeuropa schlössen sich dieser Aktion nach den 50-er Jahren dieses<br />
Jahrhunderts an. In der letzten 4 Jahrzenten wurden große Schritte an der<br />
Rückkehr und dem Schutz der Biber unternommen, sodaß heute keine Gefahr des<br />
Verschvindes dieser semiaquatischen Terart.<br />
523
M. (irubešić i K. Krapinec: NASHL.IAVAN.il- HUROPSKOG DABRA {Castor fiber L.) U POSAVINU Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>). 5 15-524<br />
Die Reintroduktion des Bibers war in allen Ländern in denen sie durchführt<br />
wurde sehr erfolgreich, und zwar bis zu dem Mase, das an einigen Lokationen<br />
lebende Tiere für weitere Umsiedlung gefangen werden, was eben der Fall in<br />
Bayern ist.<br />
Anfang der 90-er Jähre entstand die Idee über die Rückkehr des Bibers nach<br />
Kroatien, wobei schon 1993 das Projekt unter dem Titel "Biber in Kroatien " entstand,<br />
welches das Ziel hatte die Rückkehr der Biber zu den Habitaten in Kroatien,<br />
von welchen er im Laufe des 19. Jahrhunderts verschwand, zu realisieren.<br />
Vom formelln Arbeitsbeginn am Projekt, das in drei Phasen abgewickelt wird,<br />
bis zum beginn der wirklichen Reintroduktion des Bibers verging etwas mehr als<br />
zwei Jahre, als im April 1996 die ersten Biber an der Lokation Žutica, die als eine<br />
der günstigsten für dieses Unternehmen ausgewählt wurde.<br />
Die Lokation Žutica gehört dem weiten Gebiet Posavina an, in der wir einen<br />
sehr großen Raum für eben diese Tierarten haben, die für ihre Ansässigkeit äkvatische<br />
Ökosysteme benötigen.<br />
Die Ansiedlungdes Bibers an der Lokation Žutica wurde nach bescheidenen<br />
Ergebnissen in 1996 (nur 3 zugeführte und freigelassene Biber), auch im Jahre<br />
1997 Jahrgesetzt, als die Fang-, Transport- und Freilassungergebnisse weitaus<br />
besser waren. Bis EndeAugust 1997 wurden nach 20 Biber zugefürt, sodas sich<br />
nun in Žutica ingesamt 23 Biber befänden. Im Herbst 1997 wird die<br />
Rückkehraktion des Bibers, bzw. die Realisation des Projekts, auf dem Gebiet der<br />
Podravina, bzw. bei Legrad durchgeführ, das ebefalls eines der vorgesehenen potentiellen<br />
Habitate für Biber ist.<br />
Noch eine weitere Biberzufuhr nach Žutica erfolgte im Februar <strong>1998</strong>, als in<br />
einem transport mehr Biber zugefürt wurden, als es sie insgesamt in diesem Gebiet<br />
gab, es wurden nämlich insgesamt 24 tiere zugeführt und freigelassen, womit auch<br />
gleichzeizig die Biberzuführ im Gebit Žutica als Bibersprung für ganz Posavina<br />
beendet wurde.<br />
Zum Schlus können wir hervorheben, das Žutica und Posavina mit einer neuen<br />
(einstigen) Tiergattung, bzw. ihren 47 Vertretern, angereichert wurde. Das<br />
Verhältnis der Geschlechter ist fast 1:1 (23 Manchen nd 24 Weibchen). Die<br />
Gewichtsspannwite der zugeführten undfreiglesassenen tiere bewegt sich von 4,5<br />
kg bis zu 24 kg, wieviel das graste freigelassene Weibchen wog. Vom Gesichtspunkt<br />
der genetischen Verschiedlenartigkeit gesehen, was ein sehr wichtiger Faktor für<br />
die weitere natürlihe Entwicklung der Population ist, mus man betonen das die<br />
einzelnen freigelassenen Tiere aus 17 verschiedenen Familien stammen.<br />
Diese 47 einzelnen Tiere wurden in 9 Transporten zugeführt, wobei besonders<br />
wichtig ist, das es im Laufe des Transports und der Freilassung keinen enziegen<br />
Verlust gab.<br />
Schlüsselwörter: Biber, Castor fiber L., Reintroduktion, Habitat.<br />
Posavina, Fang, Transport, Freilassung<br />
524
PREGLEDNI ČLANCI - REVIEWS<br />
UDK: 630* 181.1 + 182.1 I 22<br />
Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>). 525-536<br />
PITANJE AUTOKTONOSTI I DALJI UZGOJ PITOMOG KESTENA<br />
(Castanea sativa Mili.) U POŽEŠKOM GORJU<br />
AUTOCHTHONISM AND FURTHER CULTIVATION OF SWEET CHESTNUT<br />
(Castanea sativa MILL.) IN POŽEGA MOUNTAINS<br />
Juraj ZELIĆ*<br />
SAŽETAK: Pretpostavlja se da pitomi kesten na području Požeštine nije autohtonog<br />
porijeka, relikt iz doba tercijara kako se do sada vjerovalo, nego je introduciran<br />
na ovaj prostor za vrijeme civilizacije i kulture Rimljana, a kasnije prihvaćen<br />
kao izuzetno korisna drvenasta vrsta široke uporabne vrijednosti.<br />
Da je ta pretpostavka moguća, može se zaključiti iz poklapanja današnjih<br />
staništa i nalazišta pitomog kestena, pronađenih ostataka rimskih cesta, starih gradina<br />
i utvrda, samostana, turskih gradina i plemićkih posjeda. Pouzdano se zna da<br />
su u naše krajeve Rimljani donijeli i uspješno uzgajali vinovu lozu. Lokacije današnjih<br />
vinograda također su, uz navedene građevinske objekte iz prošlosti. Kao prilog<br />
predloženoj tezi data je karta podudarnosti.<br />
Pitomi kesten umjetno je proširen na sjever do južne Poljske, srednje Njemačke<br />
i Švicarske. Dolazi do 50. stupnja geografske širine. Ekološki je zahtjevan na<br />
komponentu tla i klime, a biološki se lako obnavlja, no u novije vrijeme napadnut<br />
je i nestaje zbog opake bolesti, raka kestenove kore. U svim europskim jezicima<br />
korijen riječi kestenje isti, od latinskog Castanea, što upućuje da su ga Rimljani<br />
širili sve do rubnih (Limes) dijelova carstva. Uz žitarice bio je važan prehrambeni<br />
proizvod, do uvođenja u široku primjenu uzgoja krumpira i kukuruza u sedamnaestom<br />
stoljeću.<br />
Zbog povezanosti povijesnih, civilizacijskih i kulturnih tijekova na prostoru Požeštine,<br />
dat je nužan povij esno-sociološki presjek, koji je između ostalog, utjecao i<br />
na širenje areala pitomog kestena.<br />
Cilj i svrha članka je da rasvijetli pitanje autohtonosti pitomog kestena u Požeškom<br />
gorju, njegovu rasprostanjenost i lociranost u komparaciji s civilizacijskim i<br />
povijesnim građevinama ovoga prostora. Komparativnom metodom istraživanja<br />
aktualizira se uzajamna povezanost povijesnog, kulturnog i civilizacijskog miljea s<br />
prirodnom komponentom i životnim potrebama žitelja u određenom okolišu.<br />
Na temelju ispitivanja autoktonosti i sadašnjeg stanja, daju se smjernice i perspektive<br />
uzgoja i očuvanja sastojina pitomog kestena na požeškome području.<br />
Ključne riječi: pitomi kesten, Požeška kotlina i Požeško gorje, Rimljani,<br />
arheološki nalazi rimskih cesta i građevina, stari gradovi i naselja, komparativna<br />
metoda istraživanja, sadašnje stanje i mogućnosti uzgoja.<br />
UVODNE NAPOMENE - Introduction<br />
BIOLOŠKA I UZGOJNA SVOJSTVA PITOMOG KESTENA<br />
Biological and economic characteristics of sweet chestnut<br />
nama s hrastom kitnjakom, grabom i bukvom. Optimal-<br />
no se širi na dubljim, svježijim i hranjivima bogatijim<br />
tlima (dušik, fosfor, kalij), ali isključivo neutralne ili<br />
Za pitomi kesten (Castanea sativa Mili) utvrđen je<br />
prirodni areal rasprostranjenja i u gorju Požeške kotline,<br />
gdje dolazi u čistim ili mješovitim šumskim sastoji-<br />
* Mr. sc. Juraj Zclić, dini. inž. šum., "Hrvatske šume", Uprava šuma Požega, Milke Trnine 2, Požega
J. Zelić: PITANJE AUTOKTONOSTI I DALJI UZGOJ PIT. KESTENA (Castanea saliva Mill.) U POŽEŠKOM GORJU Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 525-536<br />
blago kisele reakcije. Ne podnaša lužnata vapnenasta<br />
tla, čija Ph - vrijednost prelazi 5,5. Traži južne i svijetle<br />
položaje, zahtijeva tople, položaje u zavjetrini na tlima<br />
koja su nastala od stijena koje daju kiselu ili neutralnu<br />
reakciju, kao što su graniti, kristalasti škriljci, pješčenjaci,<br />
andezit, porfir, filit te iznimo na karbonatima, vapnovitim<br />
glinama i laporima, ali koji imaju ispran kalcij<br />
u površinskom sloju, kao i tla uz zadržan kalij, ali bez<br />
iona kalcija. Sve ove stijene nalazimo na Požeškom<br />
gorju. 1 Uspoređujući ekološke zahtjeve staništa pitomog<br />
kestena sa zahtjevima staništa vinove loze, uočljiva<br />
je velika sličnost. Sastojine pitomog kestena na području<br />
požeških šuma zauzimaju površinu oko 450<br />
hektara, gdje je u omjeru smjese preko pedeset posto u<br />
odnosu na bukvu, kitnjak i grab. Čistih kestenovih sastojina<br />
ima oko <strong>12</strong>0 hektara. U manjem postotku, u grupama,<br />
pojedinačno i mješovito s drugim vrstama dolazi<br />
samo na za njega odgovarajućim staništima<br />
Za uspijevanje pitomog kestena važni su klimatski i<br />
edafski uvjeti. Od klimatskih uvjeta bitan čimbenik je<br />
svjetlost, po čemu je pitomi kesten heliofilna vrsta. Preferira<br />
južne ekspozicije i umjerene inklinacije terena,<br />
no to ovisi o geografskoj širini, pa u južnim predjelima<br />
dolazi i na sjevernim ekspozicijama. Kod unošenja ploda<br />
kestena ili sadnica te prirodnog naplođenja važno je<br />
dovoljno otvoriti sklop sastojine, jer ne podnaša difuzno<br />
svjetlo.<br />
Toplina je najvažniji klimatski i mikroklimatski<br />
čimbenik za uspijevanje pitomog kestena. Povoljna je<br />
prosječna godišnja temperatura od <strong>11</strong> do 15 "C, te minimum<br />
od -26 °C i maksimum od 37 °C.<br />
Traži relativno visoku vlažnost zraka te umjerenu<br />
vlažnost zemljišta. Uslijed povoljnog režima svijetlosti,<br />
vlage i topline odvija se pod utjecajem mikroorganizama<br />
mineralizacija čestica tla, koje kao koloidna otopina<br />
čini tlo plodnim, jer su čestice u tom obliku dostupne<br />
korijenovom sustavu i fiziološkim procesima biljke.<br />
Utvrđeno je da u gornjem sloju takvog tla (15 cm)<br />
ima oko 25 000 kg / ha mikroorganizama, od čega 40%<br />
čine bakterije i gljivice, 15% kišne gliste i 5% ostali mikroorganizmi<br />
(insekti, mekušci, protozoe, nematode,<br />
stonoge, alge...)<br />
Semantičko značenje naziva pitomi kesten<br />
Iz nekih narodnih nazivlja pitomi kesten može se izvuci<br />
zaključak o semantičkom značenju te riječi. Prema<br />
Hadroviću 2 , Grci su plod kestena nazivali Dios balanos<br />
(žir bogova). Zanimljivo je da su Latini (Rimljani)<br />
transkribirali grčki naziv pod imenom Castanea, a budući<br />
se korijen ove riječi nalazi u svim europskim jezicima,<br />
pretpostavlja se da su ga upravo oni proširili Europom,<br />
pa tako donijeli i u Požeštinu.<br />
U slavenskim jezicima ga nazivaju kesten, koštanj,<br />
koštan, klijesten, ćesten, kaštan, kasztan, kaštan, gaštan...<br />
U romanskim jezicima naziva se ehatagnier (drvo) i<br />
cataigne (plod) - francuski, castagno (talijanski), kastano<br />
(španjolski), častan (rumunjski).<br />
U germanskih naroda naziva se chestnut (engleski),<br />
Kastanie i Edelkastanie (njemački), castadietra (švedski),<br />
okastanietrae (danski norveški), kastonje boom<br />
(holandski).<br />
Smatra se da je i latinski naziv transkribiran iz armenskog<br />
jezika (Reinhardt, 19<strong>11</strong>), jer mu je pradomovina<br />
prednja Azija, područje Kavkaza, mitska zemlja<br />
Kolhida.<br />
Lokalni nazivi na području Hrvatske su marun i maran<br />
u Istri i Primorju te goran, goraš i gorskać u Baniji.<br />
To su ujedno i lokalne rase pitomog kestena.<br />
Naziv pitomi kesten ukazuje na to da ga se diferencijalno<br />
ne smatra u potpunosti šumskom voćkaricom i<br />
divljim voćem, već daje uzgajan i kao pitomo voće.<br />
U srednjovjekovnoj staroslavenskoj književnosti<br />
plod pitomog kestena spominje se pod imenom grünes,<br />
slatki kruševac, što ukazuje na to da se koristio za<br />
spravljanje kruha.<br />
Rod Castanea obuhvaća četiri temeljne vrste u<br />
umjerenoj zoni i to: u Europi C. sativa Mili., u Sjevernoj<br />
Americi C. dentata Borkh, u Kini C. mollissima<br />
Blume, u Japanu C. crenata Sieb, et Zucc. Smatra se da<br />
je vrsta tercijarne flore, očuvana poslije ledenog doba u<br />
pojasu mediterana i submediterana.<br />
Mirjana Kalinić, Tla Papuka kao ekološki faktor hrastovli i bukovih sastojina, Beograd, 1981. citat, str. 71.: "U predjelima Papuka nalazimo<br />
ponegdje i sastojine pitomog kestena: Castanea vesca Gertn. (Castanea sativa Mili..). Tako se na južnim obroncima Papuka, u prigorju između sela<br />
Radovanci i Velika, šuma pitomog kestena razvila na plitkim i srednje dubokim smeđim distričnim tlima iznad silikatnih šljunaka. U sjeverozapadnim<br />
dijelovima Papuka, na padinama papučke Ravne gore, kao i iznad sela Bučje, nalaze fragmenti šume pitomog kestena. Ovdje, kao i u šumskom<br />
predjelu Bedem (Ravna gora), distrična smeđa tla na gnajsu pošumljavana su biljkama pitomog kestena sa znatnim uspjehom. Prema priopćenju<br />
stanovnika iz sela M. Budići kod Bučja, pitomog kestena je bilo prije pedesetak godina nešto malo u području šume "Pjeskovi" iznad spomenutog<br />
sela, pa sve do vrha kote Metla-Bedem. Ponešto kestena mogli smo zapaziti i u području šuma bivše zemljišne zajednice sela Brci. U svojim<br />
istraživanjima o rasprostranjenosti evropskog pitomog kestena, M. Anić, (1942) navodi daje kestena u Papuku bilo obilnije u području zemljišne<br />
zajednice Borci, nedaleko manastira Pakra, zatim u okolici Kutjeva, i u šumi Kestenje, općina Bučje. Na distričnim smeđim tlima šumskog predjela<br />
Debeljak (StaroZvečevo), pojedina stabla pitomog kestena razvila su se u šumi bukve s jelom, na nadm. visini 650 - 700 m. Nalazišta pitomog kestena<br />
u slavonskim gorama potrebno je još ispitati".<br />
:<br />
Hakija Hadro v i ć . Gajenje pitomog kestena, Nolit. Beograd, 1981.<br />
526
J. Zelić: PITANJE AUTOKTONOSTI 1 DALJI UZCiOJ PIT. KESTENA (Caslanea saliva Mill.) U POŽEŠKOM GORJU Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXII (I')'«), 525-536<br />
CILJ, SVRHA I METODA ISTRAŽIVANJA - Aim, purpose and research method<br />
Cilj istraživanja je utvrđivanje autoktonosti pitomog<br />
kestena na području sredogorja i kotline Požeštine<br />
radi očuvanja i unapređenja gospodarenja sastojinama<br />
pitomog kestena. Istražujući izuzetnu uporabnu vrijednost<br />
drva, ploda, lista i cvijeta pitomog kestena, biološke<br />
karakteristike i štetnike, želi se dokazati da su upravo<br />
pozitivna svojstva pitomog kestena uvjetovala njegovo<br />
širenje iz prirodnog areala u predjele koji imaju<br />
edafske i klimatske osobitosti, povoljne za uzgoj pitomog<br />
kestena.<br />
Svrha istraživanja je poticanje širenja areala pitomog<br />
kestena uz pomoć novijih saznanja o biološkim,<br />
ekološkim i zaštitnim mogućnostima, te njegovo valoriziranje<br />
u sklopu, drugih, općekorisnih funkcija šume.<br />
Kao metoda istraživanja upotrebljava se komparativan<br />
način utvrđivanja lokalnog areala pitomog kestena<br />
i ostataka građevinskih objekata, kulturnih i civilizacijskih<br />
tragova na prostoru Požeštine. U tu svrhu izrađena<br />
je karta koja pokazuje da se nalazišta kestena poklapaju<br />
s komunikacijama, građevinama i naseljima u prošlosti<br />
i sadašnjosti. To prije potvrđuje pretpostavku da se pitomi<br />
kesten uzgajao i širio oko građevina i naselja, nego<br />
da su se građevine i naselja formirali u prirodnom<br />
okolišu sastojina pitomog kestena.<br />
Slijedeći koridore rimskih putova u širem području<br />
slavonskoga sredogorja do Bilogore, Kalnika i dalje,<br />
naslućuje se da bi valjalo upotrijebiti navedenu komparativnu<br />
metodu poklapanja lokalnog nalazišta pitomog<br />
kestena s arheološkim nalazištima građevina i naselja u<br />
prošlosti i sadašnjosti i na tome području.<br />
U metodu istraživanja uvrštena je motiviranost uzgajanja<br />
pitomog kestena zbog široke uporabne vrijednosti<br />
u domaćinstvu, gospodarstvu, prehrani, ljekarništvu,<br />
građevinarstvu i drvnoj preradbi. Zbog povijesnoga<br />
obilježja civilizacije i kulture Rimljana, širenja carstva<br />
u područje Panonije početkom prvog tisućljeća i<br />
donošenja ostalih agrikulturnih biljaka (vinova loza,<br />
pšenica...), smatramo da su širili uzgoj pitomog kestena<br />
kao važnog prehrambenog artikla, ponajprije zato<br />
što u široj upotrebi tada nisu bili krumpir i kukuruz. Poslije<br />
odlaska Rimljana uzgoj su prihvatili i drugi povjesni<br />
narodi ovoga područja: Avari, Franci, Ugri, Huni,<br />
Slaveni, Turci i Hrvati.<br />
RAZLOZI PROŠIRENJA PRIRODNOG AREALA PITOMOG KESTENA U<br />
PROŠLOSTI I DANAS - The motives of spreading natural area of<br />
sweet chestnut in the past times and today<br />
Pitomi kesten ima i kao šumsko drveće i kao voćka<br />
povoljna biološka svojstva za reprodukciju, uzgajanje i<br />
gospodarenje.<br />
Pitomi kesten je biološki vrlo otporan. Osim razmnažanja<br />
generativnim putem pomoću sjemena - ploda,<br />
vrlo uspješno se obnavlja vegetativno iz panja. Naime,<br />
pitomi kesten zadržava stotinama godina sposobnost<br />
da iz spavajućih, nevidljivih pupova pod korom<br />
panja potjeraju snažni izbojci. To je njegova rezervna<br />
varijanta u borbi za opstanak. Zahtjevan na pogodne<br />
edafske uvjete, tlo određne reakcije, pitomi kesten pomoću<br />
lišća koje se sporo organski razgrađuje mijenja<br />
lužnatost tla pomoću organskih kiselina u kiselije tlo,<br />
koje mu pogoduje. Obratno, u čistim kestenicima, koji<br />
se na taj način jako zakisele, dopušta rado ulazak<br />
drugih vrsta, poput bukve i graba, čija razgradnja lišća<br />
djeluje u suprotnom smjeru, prema stvaranju lužnatijega<br />
tla.<br />
Može dostignuti duboku starost. Najpoznatije danas<br />
živuće stablo pitomog kestena je na Siciliji, i okolini<br />
Etne. Starost stabla procjenjuje se na oko 4000 godina.<br />
Impozantnih je dimenzija, a opseg mu iznosi oko 50<br />
metara. Talijani ga zovu Castagno dei cento cavalli, što<br />
bi u prijevodu značilo, kesten za stotinu konja. Priča se<br />
da u svoju šupljinu nastalu trulenjem stabla može primiti<br />
do stotinu konja. 1<br />
Pitomi kestenje brzorastuće drvo, s najvećim debljinskim<br />
i volumnim prirastom u odnosu na ostale domaće,<br />
autoktone vrste.' 1 Osobito je velika njegova izbojna<br />
snaga iz panja te se stoga uzgaja u izdanačkom<br />
obliku. Već prve godine iz panja izrastu izbojci dva do<br />
tri metra. Kestenovo drvo je lagano, tehnološki lako<br />
obradivo, cjepko i trajno zbog velikog sadržaja tanina.<br />
Glede namjene, kao šumska vrsta drveta ili voćkarica,<br />
uzgojene su pored navedenih glavnih vrsta mnoge rase<br />
pitomog kestena. Kestenove sastojine za proizvodnju<br />
3 Poljoprivredna enciklopedija I, Jugoslavenski leksikografski zavod, Zagreb, 1967.<br />
! ' I laki ja Hadrović, Gajenje pitomog kestena, Nolit, Beograd, 1981., citat str. 14. "Kada usporedimo prihodne tablice Patroneaza kesten sa<br />
prihodnim tablicama Wimmnaucra za hrast i tabelama Gerharta za bukvu, može se konstatirati daje kulminacija prosječnog prirasta drvne<br />
mase hrasta, uz slabu proredu, u <strong>12</strong>0. godini, bukve uz istu proredu u 90. godini, a pitomog kestena uz iste uvjete oko 35. godine.<br />
Kesten dostiže maksimalne dimenzije između 60 - 80 godine života, kada na boljim zemljištima inože doseći visinu preko 25 metara i<br />
prečnik od 180 cm na 1,5 m visine."<br />
527
J. Zelić: PITANJE AUTOKTONOSTl I DALJI UZGOJ PIT. KESTENA (Castanea saliva Mill.) U POŽEŠKOM GORJU Šumarski list br. <strong>11</strong> <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 525-536<br />
drvnih sortimenata pokazale su se biološki otpornije na<br />
bolesti i štetnike od kultiviranih rasa.<br />
U fitocenološkoj klasifikaciji, sastojine pitomog<br />
kestena u Hrvatskoj pripadaju asocijaciji Querco - Castaneetum<br />
croaticum.<br />
U prošlosti je pitomi kesten uzgajan ponajprije za<br />
prehranu plodom, kao medonosna i ljekovita biljka, a<br />
sekundarno su korišteni drugi dijelovi stabla: drvo, lišće,<br />
kora i liko.<br />
Tezu o proširenju areala pitomog kestena kao šumsko-poljoprivredne<br />
kulture u doba Rimljana, zastupaju<br />
i drugi autori, koji su se stručno bavili uzgojem pitomog<br />
kestena (S u č i ć ) 4 ili su kao povjesničari zamijetili<br />
neke koincidencije u širenju rimske kulture i civilizacije,<br />
te kestenovih šuma (P a v 1 i č e v i ć ). 5 Oba navedena<br />
autora potenciraju Rimljane kao širitelje sistematizirane<br />
agrikulture, osobito u uzgoju žitarica, vinove loze i<br />
voćaka (pitomog kestena). Na Rimljane se nadovezuju<br />
drugi narodi, a od sedmog stoljeća i Slaveni.<br />
Sjeme (plod) pitomog kestena je relativno teško<br />
(oko <strong>12</strong>0 komada u 1 kg), pa je proširenje areala prirodnim<br />
putem otežano, te traži intervenciju čovjeka.<br />
Primajući kršćanstvo kao temeljnu vjeru, Hrvati katolici<br />
na području Požeške kotline, od kraja jedanaestog<br />
stoljeća nadalje, osnivaju samostane i opatije. Mnogi<br />
katolički crkveni redovi dolaze u Požešku kotlinu (benediktinci,<br />
cisterciti, templari, dominikanci, franjevci).<br />
U isto vrijeme Požeština je zapljusnuta valom širenja<br />
hereze, bogumilstva iz Bosne.<br />
Među temeljnim kršćanskim simbolima su kruh i vino.<br />
Da su kršćani prihvatili vino iz rimske kulture i<br />
agrikulture je povjesna činjenica, no kakav je materijal<br />
u povijesti služio za spravljanc kruha, koje su krušarice<br />
korištene u ranome kršćanstvu ne znamo, no činjenica<br />
je da su u pravoslavnom kršćanstvu brašno pitomog kestena<br />
nazivali "slatki kruševac". <strong>12</strong><br />
U kršćanskoj simbolici za Krista koristi se znak ribe,<br />
grozda i napokon križa.<br />
Običaj pijenja mošta, vina i jela ploda pitomog kestena<br />
ostao je gotovo kao narodni obred u jesensko doba<br />
do današnjih dana.<br />
Značajno je da su navedeni redovi, pa i bogumili u<br />
prehrani preferirali biljnu hranu, nisu koristili meso četveronožnih<br />
životinja.'' Uz samostane su uzgajali sve<br />
kulture nužne za prehranu i život. Budući da se krumpir<br />
i kukuruz u Eropi, pa i u ovim krajevima intenzivnije<br />
gaji tek u sedamnaestom stoljeću, pridavana je dotad<br />
velika pozornost uzgoju pitomog kestena kao prehrambenog<br />
artikla.<br />
Vrijednost ploda, cvijeta i lista pitomog kestena kao prehrambenog i ljekovitog proizvoda<br />
Plod pitomog kestena ima visoku hranjivu i dijetetsku<br />
vrijednost, sadrži vitamine i minerale, škrob, šećere,<br />
masti, bjelančevine, organske kiseline i celulozu, od<br />
čega škrob, šećer, bjelančevine i masti sadrže 80% od<br />
mase ploda. Zbog visoke hranjive vrijednosti upotrebljavao<br />
se za oporavak bolesnika rekovalescenata, uz<br />
dodatak meda, limuna, naranče i jabuke (radi lakše probave<br />
celuloze).<br />
Koristi se u ishrani domaćih životinja i divljači. U<br />
novije vrijeme njegova hranjiva vrijednost koristi se za<br />
brzi tov teladi u kombinaciji s mlijekom, i na taj način<br />
dobiva najkvalitetnije meso (baby beef). Rado ga upotrebljavaju<br />
u pekarskoj proizvodnji kruha i proizvodnji<br />
slastica (kesten pire).<br />
Zbog relativno kasne cvatnje, početkom ljeta, a poslije<br />
cvatnje drugog voća, rado ga koriste pčele za proizvodnju<br />
specifičnog meda, nektara i polena.<br />
Zbog visokog sadržaja tanina, pektina, fitosterina,<br />
flobofena, K-vitamina u listu kestena, u farmaciji upotrebljava<br />
se za dobivanje lijekova za liječenje dišnih i<br />
želučanih bolesti, zaustavanje krvarenja, kao antikataral<br />
i adstringent. 7<br />
List kestena zbog K-vitamina dok je još mlad, upotrebljava<br />
se kao zelena salata. Koristi se za ishranu stoke,<br />
a i kao stelja i komponenta za popravljanje stajnjaka.<br />
Čuvanje ploda preko zime provodilo se specifičnim<br />
postupkom konzerviranja, blagom fermentacijom. Berba<br />
ploda obavlja se ježicama, plod se u gomili prekrivao<br />
slojem lišća i zemlje. Na taj se način plod nije smrzavao,<br />
nije podvrgnut procesu trulenja, a zadržavao je<br />
sva hranjiva svojstva do proljeća.<br />
' Jakov Suč ić, Mithad Ušćuplić, Uzgoj i zaštita pitomog kestena, Poslovno udruženje šumarstva i drvne industrije za preradu drveta<br />
Sarajevo, Sarajevo, 1965. Navodimo citat, str. 13. "Poznato je da su već Rimljani u prvom i drugom stoljeću naše ere donijeli na područje<br />
Srebrenice i Neretve ovu šumsko-poljoprivrednu kulturu, i to prvenstveno za plod, jer je tada kultura kestena imala veliki značaj za prehranu<br />
stanovništva,... kao kultura za plod je od prvih dana do danas imao veliki ekonomski značaj kako za vrijeme Rimljana, tako i za vrijeme<br />
Slavena, Turaka, Austro-ugarske...Rimljani su na plodnim zemljištima na lijevoj obali Drine kod utoka Bjelovačke-Saske rijeke sijali<br />
žitarice, a po okolnim obroncima gajili vinograde i kestenike".<br />
5 Dragutin Pavličević, Na vratima požeške doline, Matica hrvatska, Požega, 1961. Autor opisujući Horu i faunu požeškog kraja kaže:<br />
"Neki smatraju da su nekadašnje kestenike umjetno podigli Rimljani a za njima su cisterciti. Kao dokaz za to služi činjenica da se i danas u<br />
nekim šumama naziru brazde".<br />
' 2 isto, str. 19.<br />
" Dubravka Sokač-Štimac i drugi, Benediktinska opatija sv. Mihovila Rudina, Požega, 1997.<br />
7 Isto,2.<br />
528
.1. Zclić: PITANJE AUTOKTONOSTI I DALJI UZGOJ PIT. KESTENA {Castanet! sativa Mili.) U POŽEŠKOM GORJU Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 525-536<br />
Uporabna vrijednost drva pitomog kestena u domaćinstvu, poljoprivredi,<br />
graditeljstvu, zanatstvu, drvnoj i kemijskoj industriji<br />
Zbog povoljnih tehničkih i tehnološih svojstava, drvo<br />
pitomog kestena služilo je za mnoge gospodarske<br />
potrebe u prošlosti i danas.<br />
U poljoprivedi (vinogradarstvo, hmeljarstvo) rado se<br />
zbog lake obrade i trajnosti upotrebljavalo kao vinogradarsko<br />
kolje i kao stupovlje u hmeljarnicima. "Rimljani<br />
su paralelno sa širenjem loze u Galiji i Rajnskom vinogorju<br />
u srednjoj Europi (Švicarska, Austrija, Mađarska,<br />
Čehoslovačka i dr.) gajili kesten i radi korišćenja<br />
njegovog drveta za kolje." 1 * Tanji sortimenti kestenovog<br />
koljika korišteni su za držalice poljoprivrednih alatki.<br />
U domaćinstvu se drvo kestena upotrebljavalo iz<br />
nužde, jer je male ogrijevne i toplinske vrijednosti (svega<br />
4,5 džula/m 3 ) premaUgrenoviću.Od ogrijevnog<br />
drva, panjeva i gula "palio se ugalj" koji je služio za kovačke<br />
vatre.<br />
Zbog lake cjepljivosti i obrade te trajnosti, rado se<br />
koristi u zanatstvu za izradu galanterije, u tokarstvu,<br />
kolarstvu i stolarstvu, te bačvarstvu za izradu bačvi i<br />
posuda za čuvanje vina i piva.<br />
Drvo kestena sadrži visok udjel tanina (oko 30 %),<br />
celuloze oko 53%, te je slabije izloženo napadaju štetnika<br />
i odlikuje se trajnošću. U prošlosti su ga rado koristili<br />
za izradu bačvi, pa je pored navedenih koristi u vinorodnim<br />
i hmeljarskim krajevima Europe, to bio dodatni<br />
razlog za umjetno podizanje od vremena Rimljana<br />
nadalje. Vino u takvim bačvama dobiva poseban buke.<br />
Danas se pod nazivom "barik-bačva" koristi za izradu<br />
bačvi hrast kitnjak. No, za istu namjenu i krajnji<br />
rezultat, drvo pitomog kestena bilo bi ekonomičnije.<br />
U graditeljstvu se upotrebljava za podove i parkete,<br />
za drvene konstrukcije, mostove, skele, đerme, kuće<br />
brvnare, šindru za krovišta, krovnu građu, te kao radničko<br />
i tunelsko drvo.<br />
Upotrebljava se za izradu električnih i telefonskih<br />
stupova, željezničke pragove, u brodogradnji, za šipove<br />
u drvnoj industriji za drvnu građu, gredice, panel-ploče,<br />
šperploče, iverice.<br />
Površina drva pitomog kestena je lijepe teksture,<br />
svijetlosmeđe boje, pa se može upotrijebiti za furnirske<br />
listove.<br />
U kemijskoj industriji je odličan za dobivanje tanina,<br />
jer je od svih vrsta najekonomičniji zbog visokog<br />
sadržaja taninskog ekstrakta. Dobiva se suhom destilacijom,<br />
a koristio se i za štavljenje koža.<br />
Zbog lijepog drva, cvijeta i ploda, lijepog habitusa,<br />
stablo pitomog kestena rado se koristi kao dekorativna,<br />
parkovna hortikolturna vrsta.<br />
NALAZIŠTA SASTOJINA I GRUPA PITOMOG KESTENA, ARHEOLOŠKI NALAZI STARIH<br />
GRAĐEVINA I NASELJA (KARTA PODUDARNOSTI) NA PODRUČJU POŽEŠKOG GORJA<br />
The habitats of associtation and groups trees sweet chestnut, archecological excavation towns,<br />
forts, churches and settlements in Požega mauntains (the map of correspodenging)<br />
Današnja staništa i nalazišta sastojina pitomog kestena<br />
nalaze se najvećim dijelom u donjim dijelovima<br />
požeškoga gorja: Psunja, Papuka, Krndije, Požeške gore<br />
(Babje gore) i Dilja.<br />
Glede geološke podloge i biološko-uzgojnih svojstava<br />
pitomoga kestena, može se zaključiti da iskonski<br />
edafski čimbenici ne odgovaraju biološko-uzgojnim<br />
svojstvima pitomog kestena. Naime većina sastojina i<br />
grupa pitomog kestena nalazi se na tlima formiranim na<br />
karbonatnoj podlozi, a pitomi kesten preferira silikatnu<br />
matičnu podlogu i tlo neutralne do kisele reakcije.<br />
Matična karbonatna podloga na kojoj su nalazišta<br />
pitomog kestena su lapori, laporoviti vapnenci, laporaste<br />
ilovine i gline, pjesci i pješčenjaci. Ovaj tip karbonata<br />
u Požeškom gorju nastao je u tzv. drugom geološkom<br />
dobu, dobu mlađeg tercijara (oligomiocen), prije<br />
10-15 milijuna godina i doba miocena (prije 2-10 milijuna<br />
godina), kao ostaci taložina Panonskog mora i slatke<br />
vode. Stariji vapnenci Papuka i Požeške gore su taložine<br />
iz vremena trijasa, prije oko 200-210 milijuna godina,<br />
u velikom oceanskom bazenu tzv. Tetisu. 9<br />
Matične stijene nastale u mlađem tercijaru i kvartaru,<br />
a poslije povlačenja Panonskog mora i pod utjecajem<br />
klimatskih čimbenika, formiraju tla relativno bogata<br />
humusom i mineralima. To su smeđa šumska tla, ali i<br />
ona s elementima crvenice i rendzine. 1 "<br />
Ostaci kultura iz pretpovijesti nađeni su na cijelom<br />
prostora Požeške kotline, a po njima se može suditi da<br />
su logiku lociranja naselja i građevina iz pretpovijesti<br />
slijedili Rimljani.<br />
* Hakija Hadrović, Gajenje pitomog kestena, Nolit, Beograd, 1983., citat na str. 13.<br />
' Prema članku, Jakob P am i ć i Eugen Krkalo, Geološka zbirka franjevačkog samostana u Požegi i Kajo A gj i ć, Zlatna dolina, Požega<br />
1996. i člankuAntunTakšić, Geologija slavonskog gorja i Požeške kotline, Monografija Požega <strong>12</strong>27 - 1977, Požega 1977.<br />
"Jakob M art i no vic, Tipoške značajke šuma slavonskog gorja, Šumarski institut Jastrebarsko, Zagreb, 1979. str.42.<br />
529
J. Zelić: PITANJE AUTOKTONOSTI 1 DALJI UZGOJ PIT. KESTENA (Castanea saliva Mill.) U POŽEŠKOM GORJU Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 525-536<br />
Slika 1. Sjemenska sastojina pitomog kestena blizu sela Orljavac (gospodarska jedinica<br />
"Istočni Psunj")<br />
Figure 1. The forest association of sweet chestnut for seed production near village Orljavac<br />
(menagment unit "Istočni Psunj")<br />
U vrijeme vladavine Rimskog carstva, Slavonija se<br />
nalazila u provinciji Panonija. Prostorom Požeške kotline<br />
Rimljani su gospodarili od prvog do kraja petog<br />
stoljeća, dakle petsto godina. Zbog povoljne klime,<br />
edafskih uvjeta i prirodnog bogatstva, Požešku dolinu<br />
su nazvali Valis aurea (Zlatna dolina).<br />
Poslije Rimljana prostor Požeške kotline osvajaju<br />
Avari. Krajem VI. i tijekom VII. stoljeća, naseljavaju je<br />
Hrvati, vode borbe s Avarima, Francima i Madžarima.<br />
Od osmog do kraja jedanaestog stojeća prostor je u<br />
sklopu Hrvatske države, hrvatskih knezova i kraljeva.<br />
Od početka jedanaestog do prve polovine šesnaestog<br />
stoljeća Hrvatska je u sastavu s Ugarskom krunom.<br />
Otada do kraja sedamnaestog stoljeća je pod Turcima, a<br />
od sedamnaestog do početka dvadesetog stoljeća Hrvatska<br />
je u sklopu Austro-Ugarskog<br />
carstva. Potom slijedi razdoblje jugoslavenske<br />
države tijekom sedamdeset<br />
godina, a od 1990. godine, nakon<br />
skoro 900 godina, uspostavlja<br />
se ponovno samostalna država Hrvatska.<br />
^Pored svjetovne političke vlasti<br />
i uprave, na pučanstvo ovih krajeva<br />
vršenje snažan vjerski utjecaj, osobito<br />
kršćanstva i Rimske crkve, te<br />
islama. Civilizacija i kultura svjetovnih<br />
i crkvenih vlasti utjecali su<br />
na gospodarski život pučanstva, pa<br />
će se ta interakcija tijekom vremena<br />
prepoznavati u ostacima materijaliziranih<br />
spomenika, koje danas uopćeno<br />
nazivamo spomenicma hrvatske<br />
povijesti i kulture, hrvatske kulturne<br />
baštine.<br />
Slijedeći dvije temeljne linije<br />
arheoloških nalaza rimskog i kasnijeg<br />
razdoblja i nalazišta pitomog<br />
kestena, možemo zaključiti da se nalaze na obodu Požeške<br />
kotline i na pribrežju požeških planina. Naselja<br />
su u to vrijeme razbijenog tipa, raštrkana, uglavnom uz<br />
prometnice i gradine." Opisujući stanje naselja i gospodarskog<br />
života pučanstva neposredno pred turskim<br />
osvajanjima (1536. g.) i stanje za vrijeme Turaka u Požeštini,<br />
povjesničar Nenad M o a ć a n i n potvrđuje prije<br />
utvrđenu činjenicu o tipu naselja, gradina i samostana.<br />
<strong>12</strong> Građenje sela tzv. ušorenog tipa, započinje poslije<br />
oslobođenja od Turaka, pod vlašću Austrije, početkom<br />
18. stoljeća. Formiranjem Vojne krajine, kao obrambenog<br />
pojasa prema Osmanlijskom carstvu, daje se nalog<br />
seljacima-vojnicima da rade sela po planu vojničkih tabora.<br />
Takav način gradnje sela prelazi i u Provincijal,<br />
gdje je bila i Požeština ondašnjega doba."<br />
" Josip Buturac, Pisani spomenici Požege i okolice <strong>12</strong>10 - 1536., Slap, Jastrebarsko, 1995. citat str. <strong>11</strong>. "Brzo poslije doseobe Hrvata ovdje<br />
su procvala mala sela razbijenog tipa ne samo u dolinama i uz potoke nego i na gorskim visovima Dilja, Požeške i Babje gore". Zbog<br />
nepostojanja pisanih dokumenata iz ranog srednjeg vijeka i doba kasne antike, autor problematizira kulturni i religijski status doseljenih<br />
Hrvata u Požeštini. "Vjerojatno je da su za vrijeme hrvatskog kneza Ljudevita Posavskog na početku IX. stoljeća sudjelovali u ratu protiv<br />
Franaka, pa kad na bojnom polju nisu uspjeli, priznali su franačku vrhovnu vlast i primili franačke misionare koji su među njima širili<br />
kršćanstvo." Kasnija arheološka iskapanja koja nisu bila poznata J. Buturcu, potvrđuju daje na požeškim poštarima (opatija Rudina) postojao<br />
kontinuiet kršćanstva još iz V. stoljeća kada su postojeća plemena pod vlašću Rimljana primila kršćanstvo. Da su Franci bili neprikosnoveni<br />
širitelji kršćanstva potvrđuje povijesni savez franačke dinastije Merovinga (C lov is, 496. g.) i dinastija Karolinga (Karlo<br />
Ve 1 i k i, 800. g.). Bio je to savez rimskog biskupa, pape i Franačkih vladara, Svetog rimskog carstva, čije će se poslijedice u zapadnoj i srednjoj<br />
Europi osjećati do doba Reformacijc.<br />
: Nenad Moaćan i n , Požega i požeština u sklopu osmanlijskog carstva (1537. - 1691.), Slap, Jastrebarsko, 1997., citat, str. 28. i 29. " čini<br />
se također da su sela bila nevelika i raštrkana, dok je broj crkava i samostana bio razmjerno velik...Geografski bismo pretpostavljene<br />
tragove alodijala (poljoprivredno i šumsko zemljište kojcje u posjedu osoba koje nisu živjele u selu, op. autora) mogli locirati pretežito u brdovite<br />
zone. Slično je i u drugim kadilucima, pa se čini kao da se alodijal koncentrirao sa svih strana po nešto višem terenu u podnožju<br />
slavonskog gorja".<br />
" Bösedorfer Josip, Agrarni odnosi u Slavoniji, Jugoslavenska akademija znanosti i umjetnosti, Zagreb, 1950.<br />
530
J. Zclić: ITIANJK AUTOKTONOSTI I DAIJI UZGOJ PIT. KESTENA (Castanea saliva Mill.) U POŽEŠKOM GORJU Šumarski listbr. <strong>11</strong> . CXXII (199X), 525-536<br />
Pretpostavljene rimske ceste kroz Požešku kotlinu<br />
bili su dijelovi cesta koje su Rimljani gradili u Panoniji,<br />
spajajući zapadne s istočnim dijelovima Hrvatske te<br />
Posavinu s Podravinom (viae magnae, viae publicae).<br />
Ta cesta bila je dio glavne prometnice kojaje išla prema<br />
Osijeku, Vinkovcima i Mitrovici od Siska u Posavini,<br />
Ptuja na zapadu Hrvatske, s ograncima prema termama<br />
u Daruvaru i Lipiku. 14<br />
Prema kasnijim spoznajama i našim zaključcima,<br />
cesta je ulazila u Požešku kotlinu preko prijevoja Bili<br />
brig, kod sela Baničevac i otuda se granala u dva smjera.<br />
Sjeverni smjer vodio je preko sela čečavac i Rudine<br />
do Orljavca, Klise, Stražemana, Velike, Kaptola, Vetova,<br />
Kutjeva do Gradišta (Klisa), a otuda preko Krndije<br />
prema Gradcu i Našicama.<br />
Južni smjer vodio je preko Ivandola (Odolya), Zakorenja,<br />
Dolca, Brestovca i Požege do Blacka i Pleternice.<br />
Sjeverni krak je kod mjesta Orljavac (Vranić) imao<br />
ogranak prema Pakracu i Daruvaru, preko Bučja te Kamengradu,<br />
Zvečevu i Voćinu.<br />
Zanimljivo je da Gospodrska jedinica "Južna Krndija"<br />
nema sastojina niti grupa stabala pitomog kestena<br />
istočnije od naselja Gradište. Isto tako Požeška gora,<br />
južno od Blacka (Viškovački grad) pa prema selu Ratkovica,<br />
nema sastojina pitomog kestena. Cijela gospodarska<br />
jedinica "Sjeverni Dilj", kao istočno područje<br />
Požeštine, također nema sastojina pitomog kestena, iako<br />
postoje prirodni uvjeti za njegovu opstojnost.<br />
Prema sadašnjim spoznajama nema na navedenom<br />
području značajnijih nalaza iz rimskog vremena, niti<br />
crkvenih i samostanskih građevina. Područje je inače<br />
bogato nalazima iz pretpovijesti.<br />
Slijedeći navedene trase rimskih prometnica nalaze<br />
se značajni arheološki nalazi iz rimskog i kasnijeg razdoblja.<br />
Pozornost smo posvetiti dobu Rimljana, srednjovjekovnoj<br />
Hrvatskoj s naseljima, crkvama i samostanima,<br />
dobu pod vladavinom Turaka i poslijeturskom<br />
razdoblju.<br />
Na istočnim obroncima Psunja (gospodarska jedinica<br />
"Istočni Psunj") nalaze se arheološki ostaci jednog<br />
od najznačajnijih kulturnih spomenika srednjovjekovne<br />
Hrvatske, opatija Rudina.<br />
Arheološka istraživanja pokazuju nekoliko slojeva<br />
po starosti. U rimskom sloju pronađen je brončani novac<br />
cara Claudia iz I. stoljeća, staklo, cigla, keramika,<br />
dio sarkofaga s latinskim natpisom. U ranokršćanskoj<br />
kapelici iz I1I./IV. stoljeća nađen je simbol Krista,<br />
crtež ribe, tragovi anse i trolista. Sve ukazuje na ranokršćansko<br />
svetište, za doba Rimljana. Za baziliku benediktinaca<br />
pretpostavlja se da ukazuje na nastanak već u<br />
X. stoljeću (položaj pokojnika, ukrasna dijadema sa<br />
spiralnom brončanom žicom, karičice, naušnice). Na<br />
jednom nadgrobnom spomeniku nađen je natpis latinicom,<br />
na hrvatskom jeziku. Tekst glasi + BRAT IAN + i<br />
smatra se prvim hrvatskim natpisom, pisanim latinicom.<br />
Pokraj crkve nađeni su temelji samostana benediktinaca<br />
iz dvanaestog i trinaestog stoljeća. Pored<br />
mnoštva predmeta za kućnu uporabu najznačajnija je<br />
kamena plastika, rudinske glave. Glave predstavljaju<br />
dvanaest kamenih figura na kraju klesanih gredica,<br />
konzola, arhitektonski smještenih u kružnom dijelu,<br />
apsidi crkve sv. Mihovila. Osebujnost kiparske tehnike<br />
i izražajna simbolika isklesanih lica jedinstvena je u<br />
srednjovjekovnoj kiparskoj tehnici Hrvatske. I ostala<br />
plastika vezana uz arhitekturu crkve čini opatiju jedinstvenom<br />
u Slavoniji i kontinentalnom djelu Hrvatske.<br />
Život u opatiji može se identificirati sve do dolaska Turaka,<br />
početkom petnaestog stoljeća. Nalaze se tu i natpisi<br />
pisani glagoljicom i bosančicom, a po nadgrobnim<br />
spomenicima, nišanima, zaključuje se da su ga koristili<br />
i Turci. 15<br />
U okolišu opatije Rudina nalaze se najkomplesnija<br />
nalazišta pitomog kestena u Požeštini, a i danas se mogu<br />
pronaći tragovi vinove loze. Crkveni red benediktinaca<br />
poštivao je pored ostalih pravila i pravilo stabilitas<br />
loci, (stalnost boravišta), pa je unutar samostana<br />
imao sve potrebno za život. Gajili su pitomi kesten i<br />
pčele. Pčele su imale dvojaku namjenu: za proizvodnju<br />
meda i pčelinjeg voska za izradu svijeća. Pored baklji<br />
razne izrade, uljanica i lojanica, svijeće voštanice služile<br />
su za noćne potrebe, a ponekom svećeniku, redovniku<br />
ili čovjeku plemenita roda i naroda za čitanje i pisanje.'<br />
6<br />
Sjeveroistočno od opatije Rudina, na mjestu proboja<br />
Orljave u Požešku dolinu, između Psunja i Papuka, nalaze<br />
se naselja Orljavac i Vranić, poznata iz rimskih<br />
vremena i srednjovjekovne Hrvatske. Orljavac je u srednjem<br />
vijeku značajno crkveno središte i trgovište. 17<br />
Gospodar koji je istjerao hrvatske plemiće na imanju i<br />
dvoru Orljavac naslijedio je očuvane visokovrijedne<br />
sastojine pitomog kestena. Vjerojatno je i spomenuti<br />
14 Julije Kempf, Požega, Zemljopisne bilješke iz okoline i prilozi za povijest slob. i kr. grada Požege i Požeške županije, Požega, 1910.<br />
Spominjući kutjevačkog veleposjednika Milana Turkovića i njegov doprinos arheološkim nalazima Požeštine piše, str. 65. "Pored toga je<br />
revni istraživač pronašao između sela Šapne i Gologa brda ostatke nekadašnje rimske ceste. Sva je prilika daje ta cesta spajala blagoslovljenu<br />
požešku kotlinu s istočnim i zapadnim dijelom međuriječne Panonije preko većeg grada u blizini ondašnje Požege. Stručnjaci ustanoviše<br />
pravac cesti kroz sela: Šapnu, Klisu (kraj Gradišta), Fcrovac, Tominovce, Treštanovce i Golo brdo. Ostaci ove rimske ceste upućuje<br />
nas, da bi to mogao biti spojni ogranak onih glavnih putcva rimskih, koji su se preko srednje Slavonije stjecali u nekadašnjoj Mursi (usjek)<br />
i Siscii (Sisak)".<br />
15 Isto kao 6<br />
"'Juraj Zelić, Vatrogastvo u prošlosti veličkog kraja, 100 godina DVD Velika, 1994.<br />
" Dubravka Sokač-Stimac, Arhitektura kasne antike u požeškom kraju, Zlatna dolina, Zbornik radova Požeštine, Požega, 1995.<br />
531
J. Zelić: PITANJE AUTOKTONOSTI I DALJI UZGOJ PIT. KESTENA (Castanea satira Mili.) U POŽEŠKOM GORJU Šumarski list br. U I 2, CXXII (<strong>1998</strong>), 525-536<br />
posljednji gospodar imanja Orljavca, po imenu Svetačković<br />
1 *, imao koristi od prodaje ploda pitomog<br />
kestena diljem turske carevine. Trgovanje plodom pitomog<br />
kestena bio je monopol za turske plemiće, age i<br />
spahije. 1 " Plod kestena pripremao se na razne načine u<br />
turskoj kuhinji, koja osobito cijeni kolače i slastice.<br />
U širem okolišu crkve svetoga Roka u Orljavcu prostire<br />
se najvrjednija i ekološki najznačajnija šuma pitomog<br />
kestena (slika 1). Još i danas su stanovnici toga naselja<br />
ljubomorni čuvari Kestenika. U narodu je još uvijek<br />
prisutan strah prošlih vremena kada se nije smio<br />
brati plod kestena besplatno, nego se svake godine od<br />
šumarije zakupljavao dio šume putem takozvanih licitacija.<br />
Na sakupljanje ploda kestena postojao je monopol<br />
te se pučanstvu nije dozvoljavalo branje i sakupljanje.<br />
Ova uredba stoji i u poznatom Zakonu o šumskom<br />
redu, carice IVI arij e Terezij e. Plod kestena bio je<br />
omiljeno jelo u samostanima Požeštine.<br />
Da su Turci bili istinski ljubitelji pitomog kestena i<br />
njegovog ploda, govori podatak da se jedna šumska sastojina<br />
pitomog kestena, koja je bila u posjedu ondašnjeg<br />
turskog gospodara Veličkog grada zvala, a i danas<br />
se zove "Begluk". Naselje koje nosi ime turskog podrijetla,<br />
Dervišaga, ima u neposrednoj blizini šumu pitomog<br />
kestena.<br />
Značajno područje pitomog kestena obuhvaća kamenski<br />
kraj, raskrižje puteva prema Pakracu i Voćinu.<br />
Nalazi iz rimskih vremena svjedoče da su ga rado koristili.<br />
Nađeni su ostaci tzv. gromle, villa rustica, kuće za<br />
poljoprivredno gospodarstvo, nadgrobni rimski spomenici,<br />
a kraj je u srednjem vijeku bogato naseljen. Spominje<br />
se crkveno središte i trgovište Crkvenik (Striježevica)<br />
te gospoštija i tvrđava-grad Kamengrad. Slijed<br />
naselja i proširenje pitomog kestena ide preko starog<br />
Zvečeva (Svojšino brdo) sve do Voćina. Arheološki neistraženo<br />
područje je oko sela Grđevica, na Ravnoj gori,<br />
gdje sastojine pitomog kestena pokazuju daje u prošlosti<br />
područje bilo naseljeno, a lingvisti i leksikografi<br />
utvrdili su da se u srednjem vijeku u tome kraju govorilo<br />
kajkavskim narječjem.- 0<br />
Nasadi, šumske sastojine i pojedinačna stabla pitomog<br />
kestena još se i danas mogu naći u blizini razrušenog<br />
franjevačkg samostana u Poljanskoj, oko Stražcman-grada,<br />
samostana i crkve svetog Augustina u Velikoj,<br />
lokacija poznatih po arheološkim ostacima kasne<br />
antike. I ovo područje bogato je nalazima hrvatske kulturne<br />
baštine. Na veličko područje nastavlja se područje<br />
Kaptola, poznatog iz pretpovijesti po grobištima-tumulima<br />
i kasnijim nalazima iz rimskog vremena i srednjeg<br />
vijeka. Početkom trinaestog stoljeća u Kaptolu je<br />
ustoličen Zborni kaptol svetog Petra, koji je pored ostalog<br />
imao zadaću registracije i ovjere pravno-imovinskog<br />
statusa vlasnika nekretnina, drugih prava i materijalnih<br />
dobara. Iznad Kaptola spominje se tvrđava-grad<br />
Pogana gradina. Zanimljivo je da se i danas oko davno<br />
napuštene utvrde nalazi oaza pitomog kestena. Prema<br />
Kutjevu niže se još nekoliko nalazišta pitomog kestena<br />
i kulturnih spomenika, u Podgorju, Vetovu (Vetovačka i<br />
Treštanovačka gradina), Lukaču, Mitrovcu sve do okoliša<br />
cistercitskog samostana u Kutjevu.<br />
Budući da se posjed cistercita širio do grebena Krndije<br />
na sjeveru i Gradišta na istoku, (vjerojatno kao i<br />
posjed iz rimskih vremena) nailazimo na širi areal pitomog<br />
kestena. Zanimljivo je i neistraženo područje Remetske<br />
rijeke, prema Ružica-gradu iznad Orahovice.<br />
Pretpostavlja se da su tu, u divljini Krndije, živjeli redovnici<br />
- pustinjaci na ostacima rimskog naselja, a hranili<br />
se i plodom pitomog kestena. 21<br />
Na južnom dijelu Požeške kotline, na obroncima<br />
Babje gore, sastojine i grupe pitomog kestena počinju<br />
od sela Baničevac, preko Ivandola (sa značajnim srednjovjekovnim<br />
samostanom i crkvom svete Marije, koji<br />
su baštinili viteško-crkveni red, templari) prema Dolačkom<br />
gradu i romaničkoj crkvi sv. Kuzme i Damjana,<br />
iznad Brestovca do Vrhovčkog grada i Požege. Prema<br />
Plctcrnici, enklava kestenovih sastojina nalazi se oko<br />
Dervišage, Blackog, a područje rasprostranjenja završava<br />
oko Viškovačkog grada. Imena, toponimi, u Požegi<br />
(Fratrovica, Tekija, Sokolovac), kazuju o povijesti<br />
Požege, a na tim lokacijama i danas se nalaze ostaci kestenovih<br />
sastojina. Navedeno područje, pored bliže srednjovjekovne<br />
prošlosti pokazuje, po arheološkim nalazima,<br />
daje bilo značajno i za doba Rimljana. Iznad arheološki<br />
sondiranog naselja starog Brestovca, nalazi se<br />
neistražena impozantna gradina iz doba ilirskih plemena<br />
Japoda i Skordiska, upravo na južnoj trasi rimske<br />
ceste od Opatovca prema Požegi.<br />
Na južnom dijelu Požeške kotline, šume kestena<br />
mogu se naći oko rimskih naselja - utvrda, kasnijih starohrvatskih<br />
gradova i turskih vojnih postaja, poput Viškovačkog,<br />
Vrhovačkog i Dolačkog grada.<br />
Može se zaključiti da se po sadašnjim ostacima sastojina<br />
pitomog kestena može u tome okolišu tražiti spomeničko-kulturna<br />
baština i obratno, tamo gdje se nalazi<br />
povijesni spomenik ili njegov ostatak, naći će se i kestenova<br />
sastojina (prilog, karta).<br />
18 Naše župe požeškog kraja, Požeški dekanat, IX, ožujak, 1969.<br />
'"Ncnad Moaćanin, Požega i Požeština u sklopu Osmanlijskog carstva (1537. - 1691.), priča Hadži Mehmed age, citat str. 67. "K tomu je,<br />
shvativši dajenajugoistoku, u središnjim krajevima Carstva, kesten vrlo tražena roba, uspio dobiti u posjed više kestenika kojih je u okolici<br />
Požege bilo dosta i započeo trgovati"<br />
20 Juraj Zelić, Kamengrad, Ljudi i šume kamensko kraja, brošura, Uprava šuma Požega, 1997.<br />
'' Josip Buturac, Pisani spomenici Požege i okolice <strong>12</strong>10 - 1536., Slap, Jastrebarsko, 1995., citat, str.30. Gospoštija kutjevačke cistercitske<br />
opatije bilaje razmjeno malena. Sjevcrnajc granica išla Krndijom prema Motičini, istočnajužna kutjevaškim poljem do Lakušija, a<br />
zapadna možda do Hrnjevca." Značajno je da na istočnoj granici gospoštijc prestaje područje sastojina pitomog kestena.<br />
532
LEGEND<br />
Karta podudarnosti nalazišta pitomog kestena i<br />
kulturne baštine Požeštine<br />
/V<br />
•<br />
©<br />
•<br />
v<br />
Incerum. slip<br />
Rijeka, shp<br />
S.V.: Samostan<br />
Crkva koja viš<br />
S.V.: Crkva, sh<br />
Grad koji više<br />
Ruševine grad<br />
Južna trasa rim<br />
Sjeverna trasa<br />
Nalazišta pitom<br />
Z pruge<br />
Ceste<br />
Nas 5<br />
Županije<br />
Krndija Kutjev<br />
Zapadni Papuk<br />
Zapadni Papuk<br />
Sjeverni Dilj I<br />
Sjeverni Dilj I<br />
Sjeverna Babja<br />
Požeška gora.<br />
Poljanačke šum<br />
Poljadijske šum<br />
Krndija Čaglin<br />
Južni Papuk, s<br />
Istočni Psunj,<br />
Nas 2-5<br />
\Y<br />
1N<br />
A<br />
IZRADIO:<br />
Odjel 7a uređivanje šuma Up<br />
Županijski zavod za prostorno<br />
sastojina i grupa pitomog kestena, arheoloških nalaza starih građevina, utvrda, crkva, cesta i naselja (karta podudarnosti) na područu Požeške kotline<br />
itats of associations and groups trees sweet chestnut, archeologicai excavation old towns, forts, ehurchies. roads and setteiments in Požega Valley (the map of cor
J. Zelić: PITANJE AUTOKTONOS TI I DALJI UZGOJ PIT. KESTENA (Caslanea sativa Mili.) U POŽEŠKOM GORJU Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 525-536<br />
SADAŠNJE STANJE I PERSPEKTIVE UZGOJA PITOMOG KESTENA U<br />
POŽEŠKOM GORJU - The present situation and possibilites of sweet<br />
chestnut forests in Požega mauntains<br />
Areal pitomog kestena provlači se umjerenim euroatlanskim,<br />
srednjoeuropskim i suptropskim pojasom<br />
diljem Europe, Azije i Sjeverne Amerike. U Hrvatskoj<br />
se na većim površinama prostire u Pounju, Banovini,<br />
Žumberku i gorju Hrvatskog zagorja. Dolazi u manjem<br />
dijelu u Istri, Kvarneru, Kalniku, Bilogori i Moslavačkom<br />
gorju.<br />
U Požeškom gorju sastojine pitomog kestena su relativno<br />
dobro očuvane. Razlikuju se sastojine koje vuku<br />
porijeklo iz dalekih vremena, od onih koje su podignute<br />
u novije vrijeme. Za podizanje sastojina pitomog<br />
kestena zaslužan je kutjevački veleposjednik Turković,<br />
na području gospodarske jedinice "Južna Krndija" i šumarski<br />
stručnjaci u sklopu biološke reprodukcije.<br />
Uzgojne mjere u kestenicima nisu znanstveno valorizirane,<br />
pa su sastojine uglavnom uzgajane iz panja.<br />
Najvrjednija sjemenjača kestena je u gospodarskoj jedinici<br />
"Istočni Psunj", iznad sela Orljavac, zvana Kestenik.<br />
Zbog širenja i očuvanja kestena na području Požeštine<br />
predlaže se spomenuti Kestenik izdvojiti za sjemensku<br />
sastojinu. 22<br />
Zbog borbe biologa i šumara s najvećom opasnošću<br />
pitomog kestena, nužno je nešto reći o gljivičnom štetniku,<br />
Endothiaparasitica Adres ili raku kestenove kore.<br />
Ta gljiva hifama i micelijem penetrira živo staničje<br />
pitomog kestena, osobito kambij. Trošeći hranu stanice,<br />
te lučenjem patogenih tvari remeti prirodni metabolizam<br />
stanice. Biljka se brani pojačanim razmnožavanjem stanica,<br />
u namjeri da obraste i zatvori napadnuto mjesto.<br />
No, drvetu pitomog kestena to ne uspijeva te se na drvu<br />
pojavljuju otvorene, rakaste tvorevine. Prekidom uzlaznih<br />
i silaznih hranidbenih tokova od korijena k lisnoj površini<br />
i obratno, dolazi do sušenja cijeloga stabla. Bolest<br />
je tako opaka daje u kratkom vremenu prouzročila epidemijsko<br />
sušenje pitomog kestena u Sjevernoj Americi,<br />
od Atlanskog do Tihog oceana. Bilo je to početkom 20.<br />
stoljeća, a već tridesetih godina prenesena je trgovačkim<br />
drvom preko talijanske luke Genova u Europu. Našu<br />
granicu prešla je pedesetih godina, uzrokujući znatna sušenja<br />
pitomog kestena u Istri i Hrvatskom primorju. Šezdesetih<br />
godina zahvaćena je Banovina, Hrvatsko zagorje<br />
i ostali dijelovi staništa pitomog kestena u Hrvatskoj.<br />
Bolest je došla u Požešku kotlinu šezdesetih godina.<br />
No, na sreću sušenje nije bilo katastrofalno, osobito u<br />
starijim sastojinama (za koje se smatralo da su prirodnog<br />
podrijetla). Primijećeno je da su kulture (nasadi)<br />
koje je na umjetan način podizao veleposjednik Turković<br />
u okolici Kutjeva, podložnije oboljenju od raka<br />
kestenove kore. Iste karakteristike primijećene su u nasadima<br />
koje su podizali šumarski stručnjaci na području<br />
požeških gora i područje kestenika Begluk i Zastranice,<br />
kraj Velike. Moglo bi se pretpostaviti da su one<br />
starije šumske sastojine genetski drukčije, otpornije na<br />
zarazu gljivom, uzročnikom raka kestenove kore.<br />
A onda je širenje bolesti počelo jenjavati, čak kao da<br />
se bolest zaustavila. Znanstvenici i stručnjaci počeli su<br />
se pitati, zašto ?<br />
Analizom uzoraka gljive s raznih lokaliteta Hrvatske<br />
ustanovilo se da postoji nekoliko sojeva iste gljive,<br />
uzročnika raka, te da su više ili manje agresivni na živo<br />
tkivo kestena. 25 Razlučena su tri karakteristična soja:<br />
zloćudni, dobroćudni i mješoviti. Znanstvenici ih zovu<br />
virulentni, hipovirulentni i intermedijarni. Zamijećeno<br />
je da navedeni sojevi imaju jaču ili slabiju sklonost međusobnom<br />
vezivanju hifa i razmjenu staničnog sadržaja<br />
kada se nadu zajedno. Tada mogu biti međusobno kompatibilni<br />
ili inkopatibilni. Dobroćudni, neagresivni,<br />
imaju dvostruki lanac RNK, to jest molekulu ribonukleinske<br />
kiseline, važnog čimbenika u prenošenju genetskih,<br />
nasljednih osobina, a i po boji su različiti. Oni<br />
zloćudni su žute, a dobroćudni bijele boje. Zloćudni ili<br />
virulentni imaju nevjerojatnu sposobnost razmnažanja<br />
putem piknida i piknospora (sjeme) tijekom čitave godine.<br />
Dobroćudni ili hipovirulentni manje fruktificiraju<br />
i nemaju mnogobrojne piknospore.<br />
Najvažnije je to, da dobroćudna gljiva istiskuje iz<br />
kestenika zloćudnu, i time se zaustavlja naglo umiranje<br />
pitomog kestena. Pretpostavlja se daje došlo do prirodne<br />
"samoregulacije" u biologiji gljive.<br />
Šumarski stručnjaci i znanstvenici vidjevši i proučivši<br />
ovaj zanimljivi prirodni fenomen sada žele na<br />
umjetan način pomoći pitomom kestenu, unoseći hipovirulentni<br />
soj gljive na stabla takozvanom inokulacijom,<br />
dobivajući time populaciju gljive za život drveta<br />
kestena neopasnog uzročnika raka.<br />
Valjalo bi postaviti pokus nasada podignutog iz sjemena<br />
pitomog kestena, čije je porijeklo iz sastojina za<br />
koje pretpostavljamo da potječu iz rimskog vremena i<br />
umjetno podignutih u novije vrijeme, za koje smo procijenili<br />
da jače podliježu bolesti raka kestenove kore.<br />
n Juraj Zelić, Predložene šumske površine i objekti unutar šuma u sklopu zaštite prirode i čovjekova okoliša, referat, Orugli stol, Kutjevo,<br />
lipnja <strong>1998</strong>.<br />
23 Marija H a 1 a m b e k, Hipovirulentni sojevi Cryphorctrisparasitica, Radovi, Šumarski institut Jastrebarsko Zagreb, 1991.<br />
534
J. Zelić: PITANJE AUTOKTONOSTI I DALJI UZGOJ PIT. KESTENA (Castanea saliva Mill.) U POŽEŠKOM GORJU Šumarski list br. <strong>11</strong> - <strong>12</strong>. CXX1I (I99X), 525-536<br />
Zbog nedovoljnog poznavanja biološko-ekoloških<br />
svojstava i mnogostukih vrijednosti pitomog kestena,<br />
propisivana je i propisuje se u gospodarskim elaboratima<br />
konverzija kestenovih sastojina u sastojine hrasta<br />
kitnjaka i bukve. Takav pogrešan pristup treba zaustaviti<br />
i dati stručan pristup uzgoju kestenovih sastojina,<br />
sjemenjača prirodnim putem, provođenjem odgovarajućih<br />
uzgoj nh mjera.<br />
U Požeškom gorju uzgoj i gospodarenje sastoji nama<br />
pitomog kestena treba povezati s ekološkim i socio-<br />
ekonomskim stremljenjima današnjice, osobito u dijelu<br />
turističko-rekreacijskog korištenja prostora. Požeški<br />
kraj je poznat vinogradarski kraj s kvalitetnim vinima.<br />
U ponudi turističkih aranžmana s berbom i preradbom<br />
grožđa, moguće je povezati berbu i skupljanje pitomog<br />
kestena. Kestenici se, kako je već navedeno, nalaze u<br />
blizini povijesno-kulturne baštine požeškog kraja, pa ih<br />
je moguće valorizirati u svjetlu općekorisnih funkcija<br />
izuzetnog značenja.<br />
ZAKLJUČNA RAZMATRANJA - Conclusions<br />
Prema rezultatima istraživanja komparativnom metodom,<br />
mogli bismo reći da tragove Rimljana, starohrvatske<br />
srednjovjekovne države, redovničkih i crkvenih<br />
građevina, te osvajača Turaka, tražimo tamo gdje se i<br />
danas nalaze ostaci kestenovih šuma, na obroncima požeških<br />
gora i pretpostavljenih trasa rimskih cesta, stoje<br />
vidljivo i na karti podudarnosti.<br />
U požeškom polju povijesni i antropogeni utjecaji<br />
uklonili su kestenike, poput onih oko Treštanovačke<br />
gradine (Incerum).<br />
Komparativnom metodologijom i logičkim povezivanjem<br />
predmetnog istraživanja moguće je postaviti<br />
pitanje riješavanja zagonetnog utjecaja biologije i botanike<br />
u sociologiji i povijesti jednog kraja i naroda, kao i<br />
obratno.<br />
Kontinuitet u visokoj ocjeni vrijednosti kestenika<br />
potvrdili su i Turci, koji su požeškim krajem gospodarili<br />
stopedeset godina, a potom Austrija i carica Marij a<br />
Terezij a, koja je zakonom regulirala monopol u korištenju<br />
kestenika.<br />
Pretpostavljenu povezanost sadašnjeg areala pitomog<br />
kestena valjalo bi protegnuti i na okoliš Požeštine,<br />
na gorje koje se nado vezuje na Požeško gorje, a za koje<br />
znamo daje bilo pod civilizacijskim i kulturnim utjecajem<br />
Rimljana. Postoje indicije da se slična logika po-<br />
klapanja nalazi na našičkom, pakračkom i novogradiškom<br />
području.<br />
Pitomi kesten kao šumska vrsta drveta i voćkarica<br />
ima široku uporabnu vrijednost, ima vrlo dobar rast i<br />
prirast te mu u budućnosti treba pokloniti više pozornosti.<br />
Rak kestenove kore je najveći neprijatelj pitomog<br />
kestena. Za zaštitu postojećih sastojina treba koristiti<br />
suvremene metode obrane inokulacijom hipovirulentnog<br />
soja gljive Endothiaparasitica (Andres).<br />
Postavljanjem pokusa u šumskim sastojinama i rasadnicima<br />
treba odabrati genetski otporne populacije<br />
pitomog kestena. Sadašnjom procjenom i ocjenom sastojina<br />
pitomog kestena, za koje pretpostavljamo da su<br />
još iz rimskog vremena, zaključuje se da su genetski otpornije<br />
na zarazu gljivom Endothia parasitica.<br />
Sadašnje sastojine pitomog kestena u Požeštini treba<br />
valorizirati u sklopu turističke, rekreacijske i povijesno-kulturne<br />
ponude.<br />
Opipljive materijalne dokaze o autoktonosti pitmog<br />
kestena na požeškom području trebalo bi tražiti na temelju<br />
fosilnih ostataka paleoformi kestena iz tercijara.<br />
Ta mogućnost postoji, jer se jedan napušteni rudnik<br />
ugljena (lignita) nalazi baš u sadašnjem, užem arealu<br />
pitomog kestena, nedaleko sela Dolca.<br />
LITERATURA - References<br />
An i ć, M.: Pitomi kesten u Zagrebačkoj gori, Glasnik<br />
za šumske pokuse, No 7, sv. 2, Zagreb, 1940.<br />
Bösedorfer Josip,: Agrarni odnosi u Slavoniji, Jugoslavenska<br />
akademija znanosti i umjetnosti,<br />
Zagreb, 1950.<br />
Buturac, J.: Pisani spomenici Požege i okolice <strong>12</strong>10.<br />
- 1536. "Naklada slap" Biblioteca Posegana,<br />
Jastrebarsko, 1995.<br />
Buturac, J.: Naseljavanje grada Požege i okolice<br />
1691. - 1900., Požeški zbornik (I - V), Matica hrvatska,<br />
Centar za kulturu, Požega o 1961. do<br />
1884. godine.<br />
Đurić, T.: Srednjovjekovni gradovi Slavonskog gorja,<br />
1981.<br />
Hadrović, H.: Gajenje pitomog kestena, Nolit, Beograd,<br />
1981.<br />
Kal in i ć M: Tla Papuka kao ekološki faktor hrastovih<br />
i bukovih sastojina, Institut za šumarstvo i<br />
drvnu industriju Beograd, Beograd, 1981.<br />
Halambek, M: Hipovirulentni sojevi Cryphorctris<br />
parasitica, Radovi, šumarski institut Jastrebarsko,<br />
Zagreb, 1991.<br />
Kempf, J,: Požega, monografija, 1910.<br />
535
J. Zelić: PITANJE AUTOKTONOSTl I DALJI UZGOJ PIT KESTENA (Castanea sativa Mili) U POŽEŠKOM GORJU Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 525-536<br />
Moaćan i n , N.: Požega i Požeština u sklopu Osmanlijskog<br />
carstva (1537. - 1691.), "Naklada Slap",<br />
Biblioteca Posegna, Jastrebarsko, 1997.<br />
Naše župe požeškog kraja, Požeški dekanat, prosinac<br />
1972.<br />
Pavličević, D.: Na vratima požeške doline, Matica<br />
hrvatska, Požega, 1961.<br />
Pavičić, S.: Podrijetlo naselja i govora u Slavoniji,<br />
Jugoslavenska akademija znanosti i umjetnosti<br />
Zagreb, 1953.<br />
Piller, M., Mittcrpachcr, Lj.: Putovanje po Požeškoj<br />
županiji u Slavoniji 1782. godine, Povijesni<br />
arhiv, Osijek, Matica Hrvatske, Požega,<br />
1995.<br />
Potrebica, F.: Županije u Hrvatskoj i Slavoniji u<br />
XVIII. i prvoj polovini XIX. stoljeća, Zlatna dolina,<br />
Zbornik radova Požeštine, 1995.<br />
Požega, (<strong>12</strong>27 - 1977), monografija, Slavonska Požega,<br />
1977.<br />
Sokač - Stimac, D.: Arhitektura kasne antike u požeškom<br />
kraju, Zlatna dolina, Zbornik radova Požeštine,<br />
1995.<br />
Sokač - Štimac, D. i suradnici: Benediktinska opatija<br />
sv. Mihovila Rudina, Požega, 1997.<br />
Sučić, J., Ušćuplić, M.: Poslovno udruženje šumarstva<br />
i industrije za preradu drveta Sarajevo:<br />
Uzgoj i zaštita pitomog kestena (Castanea sativa<br />
Mill)", Sarajevo, 1965.<br />
Poljoprivredna enciklopedija I, Jugoslavenski leksikografski<br />
zavod, Zagreb, 1967.<br />
Požeški zbornik (I - V) Matica hrvatska, Centar za kulturu<br />
Požega, od 1961. do 1984. godine<br />
Rauš,Đ.: Šumarskafitocenologija, Šumarski fakultet,<br />
Zagreb, 1987.<br />
Slavonsko gorje, planinarsko- turistička karta, NIŠRO,<br />
Varaždin, 1981.<br />
Silvae nostrae croatiae, Zagreb, 1994.<br />
Šumarska enciklopedija, Jugoslavenski leksikografski<br />
zavod, Zagreb, 1983.<br />
Tipološke značajke šuma slavonskog gorja, Šumarski<br />
institut Jastrebarsko, Zagreb, 1979.<br />
Zlatna dolina, godišnjak Požeštine (I - III), Požega,<br />
1995, 1996, 1997.<br />
SUMMARY: According to the latest hypothesis, sweet chestnut in the Požega region<br />
is not an autochthonous species, or a relict from the Terciary period as was believed<br />
until now. On the contrary, it was introduced, grown and harvested by the<br />
Romans in the period between the 1st and the 5th century A.D. Due to its wide range<br />
of usage, it was later accepted and cultivated by feudal estates, churches and monasteries<br />
in Croatia.<br />
The truth of this hypothesis might be confirmed by the concordance between present<br />
habitats of sweet chestnut and the remains of Roman roads, old fortified buildings,<br />
monasteries, Turkish fortresses and noblemen's estates. We know with certainty that<br />
the Romans introduced wine-growing into these regions, which is confirmed by the fact<br />
that present vineyard sites are located along architectural objects from the past.<br />
Sweet chestnut has been artificially distributed northward as far as southern<br />
Poland, central Germany and Switzerland up to the 50th degree of latitude. It requires<br />
favourable site conditions (neutral or acid soil) and microclimatic properties<br />
(mean temperature over ll°C).<br />
Its biological char acter istis and properties enable sweet chestnut to regenerate<br />
very well. Chestnut blight, caused by the fungus Endithia parasitica, is spread<br />
throughout the chestnut distribution range in Croatia. The fungus species with hypovirulentproperties<br />
cause cancers.<br />
Chestnut was a very important nutritional product before extensive potato and<br />
maize cultivation began in Europe in the seventeenth century.<br />
This paper presents some basic indicators necessary for the cultivation and<br />
preservation of sweet chestnut forests in the Požega mountains. The comparative research<br />
method was used for this aim.<br />
K ey w o rds: sweet chestnut, Požega valley and Požega mountains, Romans, archaeological<br />
finds of Roman roads and buildings, old towns and settlements, comparative<br />
research method, present situation and possibilities of cultivation.<br />
536
STRUČNI ČLANCI PROFFESSIONAL PAPERS Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 537-546<br />
UDK 630* 907.1 : 719 + 72.02<br />
KLETI NA JUŽNIM OBRONCIMA KALNIČKE GORE<br />
VINEYARD COTTAGES ON SOUTHERN SLOPES OF MOUNT KALNIK<br />
t Ivan ĐURIČIĆ* i Tatjana ĐURIČIĆ-KURIC**<br />
SAŽETAK: Prolazeći nenarušeno kroz sklonosti "otuđenja" i "povratka"<br />
prirodi, uzorno šumarsko zvanje oduvijek je bilo vezano uz iskonski dah i<br />
pulsiranje tla, stabala, materije koja nas oblikuje. Terenski rad poslom, i kao<br />
slobodan izbor godinama, razvio je upućenost na prirodu i ljude, čija je međusobna<br />
usklađenost,uvjet opstanka.<br />
Klet, o kojoj govori ovaj članak, dio je naše kulture koja bi bez postojanja<br />
ovog specifičnog oblika narodnog graditeljstva, izraslog iz srži potkalničkog<br />
seljaka, bila znatno osiromašena.<br />
K Ij u č n e r ij e č i: Kalnik, tradicijska arhitektura, klet<br />
1. UVOD - Introduction<br />
Hodajući Kalnikom, žalostila nas je zapuštenost potkalničkih<br />
kleti koje su uprkos tome uspijevale živjeti neki<br />
svoj potajni svijet, koliko skriven i nenapadan, toliko<br />
očaravajući kada bi zamirisao toplinom svog ognjišta.<br />
Kao stoje napisao moj otac: "Nešto utkano u mene,<br />
neke neraskidive niti vežu me uz ove razigrane brežuljke<br />
i kalničke kleti. U meni su prkosi, nemiri, ljubavi,<br />
osjećaji satkani uz vuzmicu, poček, vuglenku, srabljivec,<br />
naslijeđeni iz davnina.<br />
Svi mi imamo svoje konobe, kleti, stanove... (ne<br />
dozvolimo da postanemo neprepoznatljivi, utopljeni u<br />
nešto).<br />
To su naše ljubavi, zbog tih ljubavi nastao je i ovaj<br />
članak.".<br />
SADRŽAJ ISTRAŽIVANJA - The Contest of Research<br />
Spoznaja o značenju kleti za potkalnički kraj raste<br />
usporedo s njihovom ugroženošću, ali nažalost nedovoljno<br />
brzo da bi se njihovom obnovom suprostavilo<br />
uznapredovalom propadanju. Radova o našoj tradicijskoj<br />
baštini nema dovoljno, pa iako nemamo pretenzije<br />
da ovo bude znanstvena rasprava, želimo podsjetiti na<br />
vrijednosti koje se skrivaju iza brežuljaka i vinograda<br />
prigorja, ispisati poneko naše lutanje i maštanje; rezultat<br />
razgovora, druženja, ispijanja "kupica na vrati" i<br />
drugog, te potaknuti interes za njihovom zaštitom.<br />
Profesor doktor Ivo M a roe vi ć, u svojoj knjizi "Sadašnjost<br />
baštine" piše: "Ne možemo se oteti dojmu da i u<br />
svjetskim relacijama valorizacija prirodnog i kulturnog<br />
f *Mr. se. Ivan Đuričić, dipl. inž. šum.<br />
**Tatjana Đuričić-Kuric, dipl. inž. šum.<br />
nasljeđa na prvo mjesto stavlja reprezentativnu kulturu,<br />
iako bogatstvo ruralnih prostornih sadržaja i prožimanje<br />
vrijednosti seoske arhitekture i krajolika čine jednu od<br />
veoma visokih i specifičnih prostornih kvaliteta.".<br />
Najtemeljitiji noviji prikaz kleti križevačke regije<br />
našli smo u radovima Ksenije Marković (Radovi<br />
IPU 15, 1991., Umjetnička topografija Hrvatske - Križevci,<br />
1993.). Ona piše: "Problemi zaštite vinogradarskih<br />
klijeti i goričnih pejzaža tek su na svojim počecima<br />
rješavanja. U prvom je redu potrebno štititi postojeće<br />
vizure, sklad arhitekture i prirode, koji nam takvi krajolici,<br />
zajedno s minimalno potrebnom izgrađenošću, nude"<br />
... i dalje ...<br />
"Nemojmo zaboraviti daje perspektiva sela u suživotu<br />
s vrijednostima prošlog vremena"<br />
537
I I. Đuričić i T. Đuričić-Kuric: KLETI NA JUŽNIM OBRONCIMA KALNIČKE GORE Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXI1 (<strong>1998</strong>). 537-546<br />
Slika 1. U očekivanju ... (Obreške kleti snimljene 1997. godine)<br />
Slika 3. Stare Obreške kleti (snimljene 1984. godine).<br />
Slika 2. Uspješna obnova stare kuće (hiže); niska, zidana, pokrita<br />
slamom, omazana blatom i obijeljena iznutra i izvana.<br />
Snimljena u Sv. Petru Orehovcu 1996. godine.<br />
"Suživot staroga i novoga započinje tek kada i ostaci<br />
stare baštine dobiju istu perspektivu kao i ono novo.<br />
Na nama je stvarati uvjete za takav život."(slika 1)<br />
Vraćajući se iz tuđine unosili smo u naš podravski,<br />
potkalnički, zagorski, međimurski kraj, strane vrijednosti,<br />
kao da smo bježali od vlastitog identiteta, kao da<br />
smo ga se stidjeli, ne shvaćajući da ćemo samo kroz<br />
vlastitu posebnost, kroz vlastite vrijednosti biti cijenjeni<br />
od drugih. No kako god nam se naša klet činila<br />
jednostavnom, malom, skromnom, moramo ju sačuvati<br />
i možemo se ponositi njome, jer ona je dio naše tradicije,<br />
naših korjena. Tu malešnu ljepotu ponudimo sebi i<br />
drugima, imamo što pokazati (slika 2 i 3).<br />
SEOSKA TRADICIJSKA BASTINA- Traditional rural heritage<br />
Tradicijsko narodno graditeljstvo - arhitektura nastala<br />
u selima za potrebe stanovanja i gospodarske djelatnosti<br />
- vezano je uz tradicijski oblik narodnoga života,<br />
a to su seljačke obiteljske zadruge.<br />
Seljačke obiteljske zadruge i u kalničkom kraju stari<br />
su predajni oblik zajedničkog života, u kojem je srasla<br />
priroda sa čovjekom, kućom, čovjek sa čovjekom. Obiteljska<br />
seljačka zadruga djelovala je kohezijski.<br />
U svakom naselju (zadruzi) postojale su osobe koje<br />
su vladale određenim znanjem, neophodnim za egzistenciju.<br />
Znanja su stečena kroz dugo razdoblje, usmenom<br />
predajom, gradnja je prilagođena svakodnevnom<br />
životu. Zbog toga nema potrebe da se ona naglo mijenja,<br />
pa nalazimo drevne graditeljske vještine, a promjene<br />
koje nastaju postepene su.<br />
Potkraj 18. stoljeća počinju se graditi stambeni objekti<br />
sa stilskim obilježjima građanske arhitekture. Različita<br />
kulturna strujanja odražavaju se i u seoskoj arhitekturi,<br />
posebice u bogatstvu tehnika, a onda i stilova<br />
gradnje.<br />
Raspadom starog obiteljskog načina života, raspada<br />
se i obiteljska zadruga.<br />
Zadruge se raspadaju na obitelji koje su je činile, a<br />
prema veličini zadružnoga zemljišta, nakon diobe obiteljskih<br />
zadruga, stvarale su se uske i duge parcele okomito<br />
na puteve.<br />
Obitelj koja je čuvala i prenosila narodna predanja<br />
mijenja se, u početku sporo, pa sve brže i brže. Istodobno<br />
s načinom života mijenja se i način gradnje, te se novi,<br />
strani elementi gradnje koriste sve više. (slika 4)<br />
Unošenjem stranih elemenata gradnje uništava se<br />
stara tradicijska arhitektura stvarana stoljećima, uništavaju<br />
se djela anonimnih stvaratelja koji su u svoju gradnju<br />
unosili iskustvo, znanja i umješnost predaka.<br />
Ljepota nepatvoreno narodnog graditeljstva nestaje<br />
u početku sporo, pa sve brže i brže.<br />
Ovo naše stoljeće donijelo je neviđeni napredak u<br />
znanostima a istovremeno nikada nismo tako sustavno<br />
uništavali prirodu i sami sebe kao sada.<br />
538
• • . . ""• •• •<br />
. •, .<br />
i^Hi^i<br />
,'•<br />
"H&N.<br />
i ^K - #•"• '*''PIäJ^M<br />
»Ar<br />
3"!T3- •<br />
t I. Đuričić i T. Đuričić-Kuric: KLETI NA JUŽNIM OBRONCIMA KALNICKE GORE Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>, CXXII (I 998). 537-546<br />
Izgled i položaj kleti pokazuje poznavanje prirode i<br />
svu pozornost koja joj se posvećuje. Čovjek ju je prilagodio<br />
sebi i okolišu, uklopio se u prostor i vrijeme. Mjesto<br />
gradnje je uvijek tako odabrano da klet štiti od sjevernih<br />
vjetrova, ona je izložena prvim i zadnjim zrakama<br />
sunca (prva zraka sunca pada na prag-pocek), uvijek<br />
zaklonjena koristi sve dobrobiti prirode, ne ističe se,<br />
stapa se s krajolikom, pokazuje da njezin graditelj poznaje<br />
prirodu i koristi ju na nenametljiv način. Silueta<br />
kleti ne izdvaja se iz pejzaža, ona je pejzaž, (slika 6)<br />
Poznato je više tradicijski vezanih elemenata gradnje<br />
i načina korištenja prirodnih materijala. Naš čovjek gradi<br />
pomoću drva i kamena, pomaže mu blato, on ih primjenjuje<br />
sukladno njihovim svojstvima, iskorištava fizikalne<br />
i konstruktivne mogućnosti i stvara harmoniju<br />
života (slika 9). Koristi drvo, kamen, zemlju, slamu i<br />
drugo, ovisno o tome koji je materijal pristupačniji. Bliže<br />
planini gradi od kamena i drveta, a niže prevladavaju<br />
elementi drveta i blata (ilovača pomiješana s pljevom ').<br />
Primjenjuju se razne tehnike gradnje, najčešće se<br />
gradi od platica vezanih na utor (vušak) (slika 7) i od<br />
planki koje se slažu i spajaju na različite načine, uglavnom<br />
na vugliće.<br />
Gradnja kleti pokazuje kreativnu sposobnost bezbrojnih<br />
anonimnih stvaratelja, iskustvo predaka gomilano<br />
stoljećima dolazi do izražaja kod graditelja koji<br />
stvara funkcionalnu građevinu, obogaćenu ljepotom<br />
narodnog graditeljstva.<br />
Prividna nepažnja gradnje daje ljepotu slobodnog<br />
graditelja, što posebno dolazi do izražaja u gradnji<br />
uglova -vugliča kleti, koji su konstruirani tako da krajevi<br />
planke, koje su umetnute jedna u drugu, slobodno<br />
strše u prostoru, (slika 8) Ovakav način spajanja naziva<br />
se još i Hrvatski vez, "rustičan i snažan u strukturi" kako<br />
piše Maroević . Drvo, golo drvo izloženo šibanju<br />
vjetrova, sunca i kiše, mraza i snijega; odolijeva i prkosi,<br />
da bi u sunčanim podnevima i večerima pokazalo<br />
svu svoju ljepotu vlaknaste strukture, svoju prolaznost<br />
u trajanju. Gradeći, taj naš seljak ugradio je sebe u tu<br />
klet, dajući joj nešto svoje, prepoznatljivo. Svaki detalj<br />
možemo doživjeti kao umjetničko djelo, skulpturu u<br />
kojoj je izražena snaga drveta (ili podatnost ilovače) iskazana<br />
energijom narodnog tesara, (slika 10)<br />
Slika 8. Vuglek, Hrvatski vez.<br />
1 Ilovača se dobro izmjesi sa vodom (kojoj se može dodati sol), i<br />
pljevom ili sitno narezanom slamom. Umjesto pljeve ili slame<br />
može se koristiti i svinjska dlaka. Takvoj smjesi može se dodati i<br />
svježa kravska balega za poboljšanje vezivih svojstava.<br />
Slika 9. Stariea.<br />
540
t I. Đuričić i T. Đuričić-Kuric: KLETI NA JUŽNIM OBRONCIMA KALNICKK GORE Šumarski listbr. <strong>11</strong> <strong>12</strong>, CXXUQ998), 537-546<br />
Slika 10. Sklad- galica će poslužili i za bojanje kleli.<br />
Sve do 50-ih godina u selima se uzgajala raž, koja se<br />
ručno žnjela u snopiće ako je služila za pokrov krovišta<br />
(slika <strong>11</strong>). Nakon žetve snopići su se posušili, a zatim se<br />
oslobodilo zrnje šikanjem (udaranjem). Čegljanjem tj.<br />
provlačenjem rukoveti kroz drveno pomagalo u obliku<br />
češlja, snop se do kraja uredio, pa je time bio spreman za<br />
pokrivanje.<br />
A. M u raj piše "No krov nije pokrivao svaki seljak<br />
sam, već bi taj posao povjerio krovcu. Bili su to spretniji<br />
seljaci, koji su vještinu pokrivanja krovova usavršili kao<br />
svoju specijalnost, a sav alat sastojao im se od željezne<br />
kuke za provlačenje, žljebaste daske za sabijanje i izravnavanje<br />
krovne plohe, te elastičnih šiba za pričvršćivanje.<br />
Snop po snop ritka (snopovi slame) vezali su o letve<br />
uzetom, usukanim od slame, radeći od donjeg ruba strehe<br />
prema sljemenu. Načinom, što su ga usvojili kasnije,<br />
ovako rasprostrtu slamu učvršćivali bi još štapovima,<br />
koje su prekrivali narednim redom slame, tako da nisu<br />
bili vidljivi. Možemo ih razabrati tek na krovovima koji<br />
su već oštećeni. Lijepo izgledaju bridovi strehajersuna<br />
mnogim krovovima oblikovani stepeničasto, a također i<br />
sljeme, izvedeno slamom pletenom poput pletenica, sa<br />
valjkastim završecima na rubnim točkama -tzv. puranima.<br />
Trajnost takvih krovova iznosila je 50-60 godina".<br />
Slika <strong>11</strong>. Raž pripremljena za obnovu krova.<br />
Slika <strong>12</strong>. Klet snimljena u zaseoku Crkvenjak iznad Glogovnice,<br />
jedna je od brojnih kleti koje daju ugođaj vinorodnim brežuljcima<br />
na putu od Gornje Glogovnice prema Sv.<br />
Heleni. Građena je na kanate i zadržala je svoj tipični<br />
lagani slamnati pokrov.<br />
Uz kalničke vinograde, ovisno o običaju kraja i<br />
uvjetima, naći ćemo šljivu bistricu, vinogradarsku<br />
breskvu, a uz kleti staru krušku, jabuku, orah, trešnju,<br />
ali i samoniklo raslinje koje u svako godišnje doba daje<br />
poseban ugođaj.<br />
Slika 13. Klet iznad Vojakovačkog Osijeka- podrum od kamena, iznad<br />
podruma pleter omazan ilovačom.<br />
541
t 1. Đuričić i T. Đuričić-Kuric: KLETI NA JUŽNIM OBRONCIMA KALNIČKE GORE Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 537-546<br />
Najpoznatija i relativno sačuvana grupacija starih<br />
vinogradarskih kleti pod Kalnikom su Obreške kleti,<br />
takozvana Ilica, između sela Vukovca, Hižanovca i Obreža.<br />
Položaj pruža mogućnosti korištenja infrastrukture<br />
i prednosti novih, modernih i uređenih kuća ovih<br />
sela, s ladanjskim, rustikalnim, distanciranim ugođajem<br />
starine (slika 3). Na hrptu brijega s kojeg se spuštaju<br />
vinogradi, poredane su uglavnom drvene vinogradarske<br />
kleti, građene horizontalnim slaganjem tesanih<br />
daaaka-planki koje se spajaju na različite načine.<br />
Iza starih se kleti nalazi drvored klenova. Cijelo je naselje<br />
skladno sraslo s prirodnim okolišem; vinogradima,<br />
voćnjacima, poljima i masivom Kalnika. Zbog toga<br />
su ove vinogradarske kleti 1980. godine zaštićene<br />
kao značajan spomenik narodnog stvaralaštva. U vrijeme<br />
boravka ECOVAST 2 -ove grupe stručnjaka, u Križevcima<br />
je nastao prijedlog za obnovu obreških kleti.<br />
Kleti su nastale u različito vrijeme, uglavnom početkom<br />
19. stoljeća, i kao takve pružaju uvid u način života<br />
potkalničkih seljaka, područje duhovnog, socijalnog<br />
i materijalnog stanja. Najstarije kleti izgrađene su od<br />
ručno tesanih 1 planki, novije od piljenih, a najnovije od<br />
različitog materijala, ne poštivajući tradicionalan način<br />
gradnje te tako uništavajući ovaj spomenik pučkih postignuća<br />
svjedočeći o ukusu i kulturi graditelja (slika 4).<br />
rizontalno slaganih platica- spajanih na preklop, utor<br />
(vušake); prizemnih i onih sa podzidanim podrumskim<br />
dijelom; do onih s vanjskim stepeništem i verandom.<br />
Drveni dijelovi često su bogato ukrašeni. Lokalitet je<br />
poseban po bogatstvu i specifičnosti građe te "zasigurno<br />
spomeničkog značaja", kako pišeK. Marković.<br />
Kleti iznad sela Sveta Helena vrlo su slikovite, interesantne<br />
i raznolike u svojoj jednostavnosti. Većinom<br />
su građene na kanate, gdje drveni kostur drži unutarnju<br />
konstrukciju od pletera nabacanog ilovačom i pljevom<br />
(slika <strong>12</strong>).<br />
Kamene kleti češće su bliže grebenu Kalnika, dvostrešne<br />
pokrivene crijepom.<br />
Kod svakog od ovih načina gradnje postoje varijante<br />
u načinu izvedbe, (slika 13 i 14).<br />
Kleti su se do danas sačuvale sraštene s prirodnim<br />
ambijentom, pa je njihova zaštita povezana sa zaštitom<br />
čovjekova okoliša, njihovo očuvanje vezano je uz naš<br />
opstanak u vlastitom prostoru i vremenu. Posljednji je<br />
trenutak da se ova graditeljska baština spasi od propadanja.<br />
Propašću vinogradarskih kleti propada i dio nas,<br />
dio naše tradicije i naših korjena, propadamo i mi, postajemo<br />
nešto drugo, (slika 15)<br />
Slika 15. Alpski stil gradnje u vinogradima Kalničkog prigorja.<br />
Slika 14. Klet iznad Vojakovačkog Osijeka- kameni podrum, iznad<br />
njega drvena klet.<br />
Selo Apatovec, ima uglavnom kleti gdje je prizemlje<br />
građeno od kamena i služi kao podrum, a kat je slagan<br />
od platica vezanih "med vušake ".<br />
U pojedinim kletima mogu se naći ugrađeni elementi<br />
starih građevina.<br />
Zaistovečke kleti smještene su u razigranom brežuljkastom<br />
krajoliku u nekoliko zaseoka; Bregi, Dubravec<br />
i drugi. Vidjet ćemo ih u najrazličitijim oblicima; od<br />
vrlo jednostavnih, arhaičnih, malenih; građenih od ho-<br />
Duboku povezanost gorica, kleti, čovjeka, planina,<br />
prirode, ne može nam nitko snažnije približiti od graditelja<br />
i pjesnika koji cijelim svojim bićem osjeća tu<br />
povezanost. Klet poput čarobne riječi obuzima ga, pa<br />
Galović piše:<br />
"Bila je doga, niska i stara<br />
Morti vre više stotino let,<br />
ne se na dalko našlo jipara -<br />
Prava negdašnja gorična klet" (slika 16)<br />
Osjećaj što nam ga pjesnik tako vješto prenosi, osjećaj<br />
je što ga ima svaki kletar 4 .<br />
- ECOVAST- Europsko vijeće za sela i male gradove<br />
1 Ručno tesana građa je neravne, prirodnije strukture, time je i bolji<br />
izolator nego piljena grada.<br />
4 Kletar- onaj koji ide v klet, posjednik kleti ali i prijatelj. Društvo<br />
kletara se nalazi u kleti, često kod onoga kletara "koji prvi naloži<br />
vatru".<br />
542
t I. Đuričić i T. Đuričić-Kuric: KLETI NA JUŽNIM OBRONCIMA KALNICKH GORE Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 537-546<br />
Slika 16. Klet iznad sela Potok.<br />
nu građevinu. Kleti su ... "Jednostavne kao što već jesu<br />
jednostavne sve genijalne stvari" parafrazirali bismo<br />
Krležu.<br />
Potkalničke kleti uglavnom su prizemnice (rjeđe<br />
katnice) s podrumom (ili bez njega) iznad kojega se<br />
nalazi prostorija. Tavanski prostori služe za spremanje<br />
sijena, listinca (slika 17). Prostor odgovara čovjeku,<br />
njegovom ritmu; ritmu njegovog rada; njegovih ruku i<br />
teškog težačkog koraka. Pod je od utabane zemlje, a<br />
stijene su ožbukane glinom pomiješanom s pljevom.<br />
Strop se sastoji od središnje, noseće grede -tram pokriven<br />
daskama na kojima je sa gornje strane sloj gline<br />
pomiješane s pljevom zbog izolacije, a s donje strane<br />
daske su impregnirane dimom koji se tu godinama<br />
taložio od vatre koja se loži u sredini kleti. Kleti imaju<br />
jednu ili više prostorija, ovisno o potrebama. U kletima<br />
koje imaju jednu prostoriju, smješteni su svi sadržaji za<br />
prešanje, proizvodnju i čuvanje vina. Glavni sadržaj su<br />
lagvi 6 i preša, te pomoćni materijal potreban za rad u<br />
vinogradu s grožđem i vinom, (slika 18)<br />
Slika 17. "Famić gaja" klet sela Potok.<br />
To je uzdah što prolazi prsima svakom vinogradaru kada<br />
ugleda "staru goričnu klet", jer klet je život koji poznaju<br />
samo ljudi koji osjećaju prirodu, gorice.<br />
Taj osjećaj potrebe za druženjem s prirodom, vinom,<br />
prijateljem, osjetio je svaki onaj tko je barem jedanput<br />
sjeo na tronožac, i kroz "mali obloček" 5 osjetio<br />
gorice, upio miris kleti, neusporediv ni sa čime, toliko<br />
karakterističan da ga ne možemo uspoređivati niti ga<br />
zaboraviti. To je miris što vlada nama, poput ljepote kojoj<br />
se moramo vratiti.<br />
Polefko smo išli<br />
Tonč i ja v gorice<br />
V kleti je sparno bilo,<br />
Zato ne poček smo seli.<br />
Z srabljivcov se je pilo,<br />
Bili smo veseli.<br />
(Bozo Hlastec)<br />
U kletima nema ništa što bi bilo suvišno, sve je strogo<br />
svrhovito. Jednostavan čovjek stvorio je jednostav-<br />
5 Većina kleti nema prozora, tek ponekad otvor zabrtvljen slamom<br />
ili sijenom. Obloček je takav mali otvor, "prozor".<br />
Slika 18. Starinska preša.<br />
U kleti se nalaze i predmeti neophodni za svakodnevni<br />
boravak.<br />
Ormarić u kojem se nalazi sitniji pribor potreban za<br />
rad i život (loj 7 , svijeća, šibice, bočica -flašica masti,<br />
soli i paprike, lampa ili lampaš i dr.). Tu je i nekoliko<br />
drvenih tronožaca i klupica domaće izrade*. Naći ćemo<br />
i pokoji zemljani vrč, te manje vrčece- srabljivce, iz<br />
kojih se pilo vino. U nekom se kutu nalazi opletena<br />
6 Lagvi su drvene posude za čuvanje vina. Sastoje se od dužiea<br />
(vodoravne zakrivljene daščice) i dena (okomite daščice) te metalnih<br />
obruča. Najbolji su lagvi od kvalitetne hrastovine (za najbolja<br />
francuska vina i konjake). Znaše čuti... "Borno si još jednu dugu<br />
spili... (pa idemo doma)", što i nije mali posao.<br />
U šumarskom listu iz godine 1886. str. 75, naći ćemo podatak da su<br />
"za pravljenje slavina za burad" sjekli tisu, danas zaštićenu i rijetku<br />
vrstu drveta. Danas se pipe za lagav rade od drveta šljive (ili duda),<br />
ali šljive koja sporo raste, na kamenitim terenima pa ima guste godove.<br />
7 Vratašca na lagvu po vanjskom rubu brtve se lojem, ali loj ne smije<br />
imati dodira s vinom.<br />
* Budući daje zemljani pod u kletima redovito neravan, stolčić na tri<br />
noge je na neravnoj podlozi najstabilniji.<br />
543
t I. Đuričić i T. Đuričić-Kunc: KLETI NA JUŽNIM OBRONCIMA KALNICKE GORE Šumarski list br. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>, CXX1I (<strong>1998</strong>), 537-546<br />
boca-demižon s rakijom. U sredini kleti nalazimo metalni<br />
lonac bez dna, u kojem se ložila vatra. Umjesto<br />
lonca možemo naći željezni stalak na tri noge -trinfus,<br />
koji služi kao nosač za manju posudu -rajnglu, u kojoj<br />
se priprema ili prigrijava hrana.<br />
U nekim kletima nalaze se i male peći ručne izrade.<br />
Rijetko se nade još svojevrstan primitivno načinjeni<br />
otvoreni kamin u uglu- vuglu kleti, nad kojim je postavljen<br />
grubo tesani kamen tzv. vuglenka, na koju se meće<br />
srabljivec da se vino ugrije.<br />
U klet se odlazi gotovo svakodnevno, u vrijeme sezonskih<br />
radova u vinogradu, u vrijeme nadgledavanja<br />
rasta, bubrenja, šaranja, branja, prešanja, pretoka, to je<br />
ujedno i mjesto društvenog života. Dolazi se da se čuju<br />
novosti, zauzmu stavovi o pitanjima od interesa za selo,<br />
prepričavaju se dnevni događaji, pretresaju se uz ognjište<br />
sve stare i nove vijesti, raspravljaju seoski problemi,<br />
"tjera pravica", donose odluke i zaključci. Na tim sastancima<br />
u kletima sudjeluju samo muškarci, ženama je<br />
mjesto "pri hiži". One imaju pristup u vinograd samo u<br />
vrijeme sezonskih poslova; kopanja, vezanja, razvoženja<br />
gnoja, iznošenja loze (rožda). Rezanje loze je muški<br />
posao. U klet se donosi nešto hrane; sira, slanine, kruha.<br />
U zimsko vrijeme u sredini kleti u metalnom loncu<br />
bez dna naloži se vatra od vrbovog pruća, ostataka kolaca<br />
za vinograd ili suhe loze 9 . Uz vatru je kamen (vuglenka)<br />
na kojem se grije vino. Željezni stalak s tri noge<br />
-trinfus služi kao podloga za posudu u kojoj kletari znaju<br />
pripremiti vrlo ukusnu domaću hranu.<br />
Svaki kletar iz svoje kleti uzme flašu vina i uputi se<br />
u prvu klet kojoj su vrata otvorena (većina ih nema prozora)<br />
i u kojoj se loži vatra, tako se sakupe susjedi svaki<br />
sa svojim vinom i vijećaju uz vatru, nade se pokoja<br />
prga suhoga sira, malo slanine ili kobasice, ponekad cijelo<br />
društvo nastavi do druge otvorene kleti i tako "od<br />
počeka do počeka"'", (slika 19)<br />
Međaš Benkina<br />
Spi]arom vina<br />
Došelje okrajpolnapo nas:<br />
» Vu moje kleti<br />
»Je kaj videti,<br />
»Morate z menom, imate čas!«<br />
Soze pijari<br />
Kraj' jognja stari,<br />
čurke vu crne ranjaj diše:<br />
»Je, štel sem reci,<br />
»Bermeta zleči,<br />
»Borno ga pili se do zorje!«<br />
Klet je mjesto koje je dubokim osjećajem, trsjem,<br />
povezano sa svakim vinogradarom. U njoj otkrivamo<br />
ishodišta poruke, potvrđujemo sebe, a one traju postojanošću<br />
hrastovih planki, čuvaju još uvijek u hrastu<br />
ispisanu poruku života, (slika 20)<br />
•i;;"<br />
l -<br />
-jBM| "iflfW^<br />
" ' ' ^ . " -<br />
Slika 20. Priroda je ovom čovjeku pitanje života i smrti, no još više<br />
harmonija, ritam života, rađanje i umiranje, sklad čovjeka<br />
i prirode. U materijalu drva i lika, sklad je čovjeka i plemenitosti,<br />
nastao kao potreba da prevlada surovost zbilje.<br />
Žilavo i čvrsto liko za vezanje vinograda izrađuje se od<br />
unutrašnjeg dijela kore vrbe, brijesta, lipe.<br />
Međaš Benkina<br />
Spijarom vina<br />
Nigdar več došel ne bode k nam;<br />
Ni njegve kleti<br />
Neje videti, -<br />
Zrušili sojo, prazno je tami<br />
Slika 19. Uz cestu "Križcvci-Kalnik"<br />
' Dim od vrbe ne grize za oči. Za potpalu se koristi luč (=cmoljiga),<br />
u ovim krajevima to je najčešće komad borovine koji se u šumi zasiječe<br />
od panja.<br />
Dok v brege zajde<br />
I tam nas najde,<br />
Nekam daleko, tožno gledi:<br />
»Je, drugač nejde,<br />
» To se ti prejde,<br />
»Borno otišli skoro i mil «<br />
(Fran Galović)<br />
1 Dakle "od praga do praga", odnosno od kleti do kleti.<br />
544
t 1. Đuričić i T. Buričić-Kuric: KLETI NA JUŽNIM OBRONCIMA KALN1ČKE<br />
E Šumarski listbr. <strong>11</strong>-<strong>12</strong>, CXXII (<strong>1998</strong>), 537-546<br />
RASPRAVA<br />
Svjesni smo daje ovo čeznutljiv pogled u prošlost<br />
koja nepovratno odlazi, odlazi kao izvor i nadahnuće<br />
jednog bivšeg načina života. Što onda činiti?<br />
Znamo da nova gradnja ima svojih prednosti i<br />
mana, znamo da je svakom njegova "klet" draga, no<br />
onaj tko istinski osjeća gorice i klet, može li graditi<br />
ovakove "kleti"(slika 21)?<br />
Klet nije samo građevina koju je moguće rekonstruirati,<br />
ona čini ambijenat, ugođaj, način života i način<br />
mišljenja. U njoj nema imitacije i kiča. Njena profinje-<br />
- Discussion<br />
Slika 22. Klet ispred glavnog grebena Kalnika<br />
"El ljubav i srce nam ne nišče odnese!<br />
s te grude zemlje, zagorske, svete ... ? "<br />
(Stanko Dominić)<br />
Slika 21. Sigurno da ovakvom gradnjom ne smijemo biti prepoznatljivi,<br />
bolje ne.<br />
na jednostavnost neda se banalizirati. Svaka od njih je<br />
jedinstvena, a zajedno čine skladnu cjelinu uklopljenu<br />
u prostor i vrijeme. Ako želimo sudjelovati u stvaranju<br />
normi ponašanja i podizanju kvalitete života na temelju<br />
svoje tisućljetne kulture i tradicije, onda ne smijemo<br />
dopustiti da nam ta kultura propada. Poštujmo ostva-<br />
reni sklad iz prijašnjih razdoblja i potrebe čovjeka koje<br />
ostaju i uz novi način života. Sačuvajmo dio prošlosti,<br />
dio starih pejzaža, na toj osnovi stvarajmo dalje.<br />
Novu gradnju prilagodimo krajoliku, kod gradnje<br />
poslušajmo poruke koje nam šalje tradicijsko graditeljstvo.<br />
Moramo sačuvati istinsku klet, kako bismo<br />
potomstvu prenijeli glas predaka, prenijeli vezu čovjeka<br />
i prirode i sačuvali čovjeka i prirodu, korjene po kojima<br />
smo prepoznatljivi, koji nas spajaju sa zemljom na<br />
kojoj smo rođeni, vezani nevidljivim a neraskidivim<br />
vezama.<br />
Neka ostanu gorice, neka ostane domaća kajkavska<br />
reč, i naša klet zaklonjena i zaštićena našom kalničkom<br />
gorom i našom ljubavlju (slika 22).<br />
ZAKLJUČAK<br />
Ova lutanja i traženja samo su potvrdila da ta naša,<br />
draga, starinska klet polako ali sigurno nestaje.<br />
Ona je evidentirana kao kulturno bogatstvo ovoga<br />
naroda no bila bi potrebna ekipa znanstvenika i entuzijasta<br />
daju potpuno objasne, da bismo shvatili svu veličinu<br />
i značenje te autoktone hrvatske arhitekture koja<br />
se stoljećima kreirala, a koja pokazuje snagu narodnog<br />
graditelja. Ona je pouka o bogatstvu u jednostavnosti.<br />
Propadanjem tih kleti ugrožen je kulturni identitet našeg<br />
nacionalnog bića. Uložena sredstva, usporedo s<br />
razvojem mehanizama njihova oplemenjivanja, višestruko<br />
bi se isplatila. Pri tomu je najvažnije u proces<br />
uključiti motivirane i obrazovane ljude. Pojedinačne<br />
inicijative, fragmentarno, bez sredstava, nisu dovoljne.<br />
Te kleti nisu mrtva povijest, nego živo tkivo.<br />
"Kultura tog arhitektonsko-likovnog govora sigurno<br />
je prisutna u stvaralačkim predispozicijama mlađeg<br />
- Conclusion<br />
naraštaja, ako po ničemu a ono po zakonima gena, i radi<br />
kompletiranja stvaralačkih društvenih ličnosti trebalo<br />
bi je njegovati i ugraditi u suvremena arhitektonskolikovna<br />
htijenja. Na to kao daje naša opća i stručna nacionalna<br />
pedagogija posljednjih desetljeća zaboravila,<br />
čime je ugrožen kulturni integritet našega nacionalnog<br />
bića, stvoren vakuum u razvoju naše kulture, a to bi pogodovalo<br />
ukorovljenju svih primitivizama kao da počinjemo<br />
od ničega i kao da u tim prostorima ne bitišemo<br />
već tisuću godina. Ovo nije žalopojka za prošlošću nego<br />
sagledavanje nataloženih vrijednosti, koje smo dužni<br />
označiti kao spomenike ljudskosti, hrvatske narodne<br />
stvaralačke snage i ljepote. Te kuće nisu mrtva povijest<br />
nego živo tkivo, svjedoci harmoničnog odnosa čovjeka<br />
s prirodom i čovjeka sa čovjekom, a to je ono za što se<br />
borimo i danas." (Čač i ć, Salopek)<br />
545
t I. Đuričić i T. Buiidć-Kunc: KLETI NA JUŽNIM OBRONCIMA KALNIČKE CORK Šumarski list br. II <strong>12</strong>, CXX1I (I99X), 537-546<br />
LITERATURA - References<br />
Čačić, B. i Salopek, D. 1991: Hrvatska korablja, Marković, K. 1993: Naselja i lokaliteti, Križevci -<br />
Ogranak Matice hrvatske Petrinja, Zagreb.<br />
grad i okolica. Umjetnička topografija Hrvatske.<br />
Galović F. 1994: Z mojih bregov- izbor poezije i pro- str. 283-388.<br />
ze, Koprivnica.<br />
H 1 a s t e c, B. 1970: Stari poti, Posebno izdanje časopi-<br />
Marocvić, I. 1986: Sadašnjost baštine, Društvo povjesničara<br />
umjetnosti SR Hrvatske, Zagreb.<br />
"* ' ' M uraj, A. 1982: Vinogradarske kleti u Obrežu podno<br />
Marković, K. 1991: Radovi Instituta za povijest Kalnika - spomenik narodne kulture, Križevački<br />
umjetnosti 15, Međunarodni znanstveni skup zbornik II str 149-159<br />
"Arhitektonsko nasljeđe u izvangradskom prostoru"<br />
Križevci 21-23. svibnja 1990., str. 49-53. Zlatić, H. i Korctić,F. 1970: Arhitektura potkal-<br />
, . , T. lrt/v, „,..., ... r, , v ničkih sela, Križevački zbornik I, str. 182-194<br />
Marković, K. 1993: lradicij ska arhitektura, Križevci<br />
- grad i okolica. Umjetnička topografija Hrvatske,<br />
str. 277-280.<br />
SUMMARY: The region of Križevci is well known for agriculture, cattle breeding<br />
and vine growing. Vineyards cover every hill and hillock. Vineyards and vineyard cottages,<br />
built for the purpose ofgrapejuice and wine production and for other vine-growing<br />
activities, are located outside settlements. Their structure is simple or more elaborate,<br />
depending on natural circumstances, building tradition, and economic conditions.<br />
The wealth of various natural materials, such as stone, clay, and wood with which<br />
the region abounds is reflected in the structure of its cottages. They are built in a variety<br />
of ways: hewn planks are arranged horizontally, or a wooden frame structure supports<br />
the interior made of wicker lined with clay and chaff or cotages are built of stone. Each<br />
of these building styles has several variants. The old method of covering cottages with<br />
rye thatch, although rare, is still used today.<br />
The choice of a location is determined by the relief, hydrological conditions, shelter,<br />
and a desire to utilize natural advantages (e.g. the first and the last sun rays on the<br />
threshold). A cottage does not stand out: on the contrary, it merges into the landscape<br />
and creates harmony between man and nature. Here, man does not disrupt the ecological<br />
balance but concords with it. However, the style of building is also connected with<br />
the way of life, the degree of organization, and economic activities. In recent times easier,<br />
but aesthetically inadequate methods of building and renovation, have jeopardized<br />
old-style cottages.<br />
The interior of the cottages is a lesson on the richness lying in simplicity and real<br />
needs. Nothing is superfluous, everything has its strict purpose. The floors, the ceilings,<br />
the number and organization of rooms, the tools used for working with grapes and wine,<br />
and the arrangement and manufacture of objects for everyday use, are the product of<br />
centuries of hard work and contributions by different generations.<br />
Apart from their physical aspect, cottages also offer spiritual satisfaction contained<br />
in working with grapes and wine, socializing with friends "from dawn to sunset", discussing<br />
village problems and in other aspects of life depicted in folk poetry, toasts, customs,<br />
pictures and written word. Our intention was to familiarize the public with the<br />
cottages nestling on the slopes of Kalnik by describing their appearance, location, and<br />
importance for the life in the region. We would like to arouse interest and promote<br />
discussions on the protection of the remaining ambiental units.<br />
Today, when the quality of life and the relationship with nature has deteriorated, it is<br />
inspiring to find a way to concord our real needs with the possibilities offered by the environment.<br />
This is not a tale, but the reality we would like to preserve in the hope that the<br />
noble aspects of these regions are passed into the future.<br />
Key words: Kalnik, traditional architecture, vineyard cottage<br />
546
Sretan Božić i<br />
Nova 1999. godina<br />
Merry Christmas<br />
and<br />
Happy New Year<br />
Frohe Weihnachten<br />
und ein<br />
(ückäches<br />
neues ICahr
OBLJETNICE<br />
100. GODINA OD IZGRADNJE<br />
"HRVATSKOGA ŠUMARSKOG DOMA"<br />
100 g. Sveučilišne šumarske nastave i 50. g. Sveučilišne drvnotehnološke nastave<br />
Uoči Glavne skupštine i otvorenja Šumarskog doma<br />
i muzeja i Kraljevske šumarske akademije, 1898. godine,<br />
"predložio je družtveni član i odbornik ujedno<br />
tadanji urednik društvenog časopisa g. Josip Kožara<br />
c, da u čast ove riedke slave izadje budući broj Šumarskog<br />
lista u svečanom ruhu...."<br />
No, kako je taj pothvat zahtijevao više vremena,<br />
zbog bojazni "da redovito izdavanje društvenog časopisa<br />
ne zapne", odustalo se od izdanja svečanog broja<br />
Šumarskog lista i odlučeno, da se mimo redovitih brojeva<br />
istoga, tiska posebna Spomenica - knjiga I, "kojoj<br />
je svrha, da očuva sadanjim i kasnijim družtvenim<br />
članovima spomen na riedku slavu domaćeg šumarstva"<br />
i knjiga II prigodom 25. godišnjice društva.<br />
U Spomenici čitamo, kako se "prva namisao da si<br />
hrv.-slav. šumarsko društvo osnuje svoj vlasititi dom,<br />
koji bi mu bio gajilištem i duševnim ognjištem" rodila<br />
još prije 10 godina na 13. redovitoj glavnoj društvenoj<br />
skupštini "održanoj dne 4. rujna 1889. u kr. i slobodnom<br />
gradu Osieku, član društva šumarnik Makso<br />
P r o k i ć stavio priedlog, da si hrv. slavonsko šumarsko<br />
družtvo u glavnom zemaljskom gradu Zagrebu sagradi<br />
svoj vlastiti dom".<br />
Akcija nije uspjela, jer nije sakupljeno dovoljno financijskih<br />
sredstava za gradnju, a i gradska je općina u<br />
Zagrebu zaključkom gradskog zastupstva od 26. ožujka<br />
1890. odbila molbu za dodjelu besplatnog gradilišta.<br />
Nova prilika pružila se 1896. godine kada je u Budimpešti<br />
održana "milenijska izložba, gdje su kraljevine<br />
Hrvatska i Slavonija u posebnom paviljonu izložile<br />
bi predmete, zasjećajući u struku šumarsku i lovačku,<br />
kao i u drvarski obrt".<br />
Iz zaključaka kraljevske zemaljske vlade sa sjednice<br />
održane 17. ožujka 1895., gdje je sačinjen program o<br />
sudjelovanju kraljevina Hrvatske i Slavonije na budimpeštanskoj<br />
milenijskoj izložbi u šumarskoj skupini, bilježimo:<br />
1. Autonomna šumarska uprava, krajiške imovne općine<br />
i ostali šumoposjednici, izložit će svoje izloške<br />
u posebnom hrv.-slav. šumarskom paviljonu, koji će<br />
se podići o trošku imovnih općina, zemlje i krajiške<br />
investicionalne zaklade.<br />
2. Paviljon mora biti tako sagrađen da će kasnije skupa<br />
s izloženim predmetima "moći služiti kao novoutemeljeni<br />
šumarski muzej u Zagrebu". U tu svrhu će<br />
se paviljon sa svim izlošcima predati hrvatskoslavonskom<br />
šumarskom društvu "koje će imati osnuće<br />
šumarskog muzeja na sebe preuzeti".<br />
3. Izložbeni predmeti moraju biti tako birani i sastavljeni,<br />
da mogu predočiti stanje šuma i šumskog<br />
gospodarenja u zemlji, ali i da mogu odmah služiti<br />
kao zbirke za šumarski muzej.<br />
4. Lov će se predstaviti u posebnom dijelu paviljona.<br />
Kako bi se ti zaključci mogli provesti "darovala je<br />
Nj. preuzvišenost g. ban" Hrvatsko-slavonskom šumarskom<br />
društvu paviljon, šumarske predmete i zbirke<br />
i "bud na hrvatsko-slavonskom bud na ugarskom izložbenom<br />
prostoru izloženu skupocienu hrastovinu i<br />
inu drvnu robu, kao i sbirke i ine predmete".<br />
Nakon završetka izložbe, kada je trebalo paviljon<br />
preseliti u Zagreb, vidjelo se kako to predstavlja veliki<br />
trošak, pa je na molbu Društva "Nj. preuzvišenost g.<br />
ban" dozvolio prodati paviljon i taj novac upotrijebiti<br />
za izgradnju Šumarskog doma u kojemu se Društvo obvezuje<br />
urediti i šumarski muzej. Gradsko poglavarstvo<br />
na svojoj sjednici 1. veljače 1897. god. besplatno je ustupilo<br />
gradilište, a Hrvatsko-slavonsko gospodarsko<br />
društvo je u svojim prostorijama osiguralo pohranu izložaka<br />
do dovršenja izgradnje šumarskoga doma.<br />
Gradska općina Zagreb, darovatelj gradilišta uvjetovala<br />
je gradnju najmanje dvokatne kuće šumarski dom<br />
u kojemu će se smjestiti i Šumarski muzej.<br />
U isto vrijeme "zatekla je družtvenu upravu i radostna<br />
viest o ustrojenju šumarske akademije u Zagrebu<br />
prislonom na mudroslovni fakultet kr. sveučilišta<br />
Franje Josipa I. Pošto kr. zemljska vlada nije mogla<br />
osigurati smještaj šumarske akademije po sebi se<br />
nametnula misao, da bi najshodnije bilo, da se šumarska<br />
akademija smjesti u šumarski dom, gdje bi joj pri ruci<br />
bile i razne zbirke družtvenog šumarskog muzeja".<br />
Nakon razgovora društvene uprave i zastupnika kr.<br />
zemaljske vlade, sklopljen je najamni ugovor između<br />
Hrvatsko-slavonskog šumarskog društva i Hrv.-slavon-<br />
549
skog zemaljskog erara o najmu prostora za Šumarsku<br />
akademiju u Šumarskom domu na 20 godina uz nepovisivu<br />
najamninu od 2000 for., s time da zakupac ne<br />
može Društvu otkazati prije isteka 20 godina, a<br />
Društvo može raskinuti ugovor nakon 10 godina, uz<br />
otkazni rok od jedne godine.<br />
Tako se nakon rješenja glavnih pitanja, moglo pristupiti<br />
gradnji Šumarskog doma.<br />
Iz redova upravnog odbora Društva izabran je pododbor<br />
za gradnju, u kojemu su bila oba društvena potpredsjednika,<br />
Ferdo Zikmundovsky i Josip Flava<br />
s, odbornici Hugo Grund, Robert Fischbach i<br />
Dragutin Trötzer i kasnije pridodani građevinski vještak<br />
"carski i kraljevski građevni savjetnik i arhitekt"<br />
KunVV a i d m a n .<br />
Inicijalna srestva za gradnju Šumarskog doma dobivena<br />
su prodajom spomenutog izložbenog paviljona i<br />
drva, te poklona u ukupnom iznosu (gotovine) od<br />
35.267,95 for. Prema proračunu, za gradnju je bilo potrebno<br />
<strong>11</strong>0.000 for., pa je od Brodske imovne općine u<br />
Vinkovcima zatražena i dobivena pozajmica od 70.000<br />
for., uz 4% kamata polugodišnje i 2% amortizacije na<br />
27 godina (što znači otplatu u 54 polugodišnja anticipativna<br />
obroka).<br />
Raspisan je natječaj za građevne nacrte uz nagradu<br />
od 2500 kruna. Prispjelo je 14 građevinskih nacrta i<br />
"Zamoljena porota" je prvu nagradu od 1.500 kruna<br />
dodijelila Aleksandru pl. Eigneru iz Budimpešte i<br />
Gjuri Carneluttiu iz Zagreba, drugu nagradu od<br />
600 kruna graditelju W. J e <strong>11</strong> i n e k u iz Beča i treću nagradu<br />
od 400 kruna kr. profesoru obrtne škole Hecktoru<br />
pl. E c k h e 1 u iz Zagreba.<br />
Šumarski dom je dakle sagrađen kao dvokatna zgrada<br />
prema glavnom i detaljnim nacrtima te troškovnicima<br />
graditelja Aleksandra pl. Eignera i Gjure Carneluttia<br />
u Rainerovoj ulici u Zagrebu. Dom ima tri krila -<br />
glavno pročelje u Rainerovoj ulici (danas Vukotinovićeva<br />
ulica), zapadno krilo gleda na Trg Khuen - Hedervary<br />
(prema današnjoj Perkovčevoj ulici) i istočno krilo<br />
na zapadni gradski perivoj (danas Trg Mažuranića).<br />
550<br />
Na temelju odluka U. O. od 20. travnja 1897. g. raspisana<br />
je javna jeftimba za gradnju šumarskog<br />
doma, koja je održana 15. kolovoza 1897. godine. Jeftimbom<br />
je bilo raspisano:<br />
a) zemljo - i zidarske radnje i izrada namještaja,<br />
proračunato na45.448 for.<br />
b) klesarske radnje, proračunato na 6.628 for.<br />
c) nabava spona i traverza, proračunato na<br />
8.300 for.<br />
Od 8 prispjelih ponuda, građevni odbor je preporučio<br />
Upravnom odboru za radove pod a) i c) prihvatiti<br />
ponudu tvrtke Prisler i Deutsch u Zagrebu,<br />
koja je ponudila izvesti radove pod a) uz popust od 9%,<br />
a radove pod c) uz popust od 3,7%, a za radove pod b)<br />
prihvatiti ponudu I. Franza u Zagrebu uz popust od<br />
3,5% od isklične cijene. Upravni odbor je prihvatio<br />
preporuku građevnog odbora.<br />
Po završetku gradnje (koja je trajala od prihvaćanja<br />
jeftimbe do otvaranja Šumarskog doma samo 14 mjeseci)<br />
i otvaranja Šumarskog doma na Godišnjoj skupštini<br />
Društva 8. listopada 1899. godine objavljenje konačni<br />
obračun troškova:<br />
zgrada Šumarskog doma<br />
inventar i uređenje muzeja<br />
Svega<br />
100.736,60 for.<br />
<strong>11</strong>.284,13 for<br />
<strong>11</strong>2.020,73 for.<br />
U Spomenici su prikazani tlocrti I i II kata šumarskog<br />
doma iz kojih je razvidan raspored prostorija, a<br />
slijedi i opis glavnih izložaka. Za današnje će čitateljstvo,<br />
pretpostavljamo, biti interesantno ako kratko prikažemo<br />
taj dio Spomenice.<br />
U "razizemlju" na glavnom ulazu desno su prostorije<br />
Hrvatsko-slavonskog šumarskog društva (to je dio<br />
prostora koji i danas koristi Hrvatsko šumarsko društvo,<br />
ali je pristup iz glavnog stubišta zagrađen i ulazi se<br />
s istočnog stubišta, s Trga Mažuranića) ijedna prostorija<br />
iznajmljena Općem hrvatskom društvu za uzgoj lova<br />
i ribarstva, a lijevo su prostorije Kr. šumarske akademije<br />
(danas taj prostor koristi Fakultet kemijskog inženjerstva<br />
i tehnologije, kojeg pokušavamo iseliti). U I<br />
katu pročelja, cijeli prostor koristi Kr. šumarska akademija<br />
(7 soba), a na II katu pročelja je krasno uređeni<br />
društveni šumarski muzej (4 sobe). U zapadnom i istočnom<br />
krilu su privatni stanovi, a u suterenu jedan privatni<br />
dvosobni stan i stanovi za pazikuću i podvornika<br />
Šumarske akademije.<br />
Prostor muzeja je "ukusnom željeznom stubišnom<br />
ogradom providjenom vratima" odijeljen od I kata.<br />
Znatan dio izložaka u šumarskom muzeju "koji ne<br />
mogu toliko stradati od promjene temperature" smješten<br />
je u hodniku pred dvoranama. Tu su koluti raznog<br />
drveća, na kojima je provedena mehanička anakliza<br />
(pet čunjeva hrasta - kitnjaka, sedam hrasta - lužnjaka,<br />
bukve, običnog bora i dr.), razna drvna roba koja nije
mogla biti izložena u tehnološkoj dvorani (duge, dužice,<br />
daske i razni prorezi), na zidovima hodnika su diagrami<br />
izrađeni za milenijsku izložbu drvne gromade,<br />
stanje dobnih razreda, šumske štete i dr "). Zbog velikog<br />
broja izložaka, oni krase i zidove stubišta od I kata<br />
do "muzealnog hodnika". "Ovdje je smještena i krasno<br />
preparirana glava jelena ubijenog u Debeloj gori g.<br />
1894., dočim se na hodniku nalaze glave : jelena lanjca,<br />
srndaća i divokoze".<br />
Raznoliko drvarsko oruđe na dvije velike ploče<br />
smješteno na 1 katu ne pripada muzeju nego šumarskoj<br />
akademiji. U srednjoj dvorani smješteni su lovački izlošci<br />
"raznovrsna zvjerad, divljač i lovne sprave". Tu<br />
su divojarac s Velebita, lisica u lovu na patke, "vuk iz<br />
krasa i opet jedan iz slavonskih hrastovih lugova",<br />
vidre uz vodu, medvjedi, labudovi, divlja mačka u boju<br />
s orlom - ribarom, "orijaške glave vepra, od kojih je<br />
jedan ubijen u Širokoj bari, a drugi u Crnoj planini g.<br />
1895.,"ostala divljač i mnoštvo raznovrsnih "lovnih<br />
željeza i drugih sprava koje se u lovu rabe".<br />
U tehnološkoj dvorani su razni domaći proizvodi<br />
("piljenice, daske, daščice, duge i dužice, kabli i kablići,<br />
barila, vedrice, bremenice, maslinice, korita, vesla,<br />
drvo u različkitim prerezima, surovo i politirano i t.d.;<br />
zbirka kongo-štapova odCramera, proizvodi zagrebačke<br />
parketnice i furniri inozemnog drva, velika kolekcija<br />
štapova i kamiša od višnjevine tvrtke Lony i<br />
Fucks, zbirka držaka za kefe odSchwarza u Križevcih;<br />
usred sobe je ormar sa svimi proizvodi Ceryhove<br />
tvornice za proizvodnju taninskog extrakta i zbirka<br />
raznovrstnog drvenog ugljena").<br />
Svečano otvaranje Šumarskog doma i Šumarskog<br />
muzeja upriličeno je 20. listopada 1898. god. Tog je<br />
U desnoj dvorani su "predmeti koji se odnose na<br />
uzgoj i uređenje šuma".<br />
Zbirka žira i ostalog šumskog sjemenja, zbirka pupovlja,<br />
raznovrsnog šumskog tla, model šumskog vrta<br />
"kod sv. Mihovilja nad Senjem" i nacrti domaćih šumskih<br />
vrtova te modeli raznih ograda za branjevine. Na<br />
zidovima je "u okvirima bilje iz Zagrebačke gore, podno<br />
toga smještenje veliki šumski herbar u okvirima od<br />
D. H i rc a ", diagrami istraživanja o prirastu drva pregledni<br />
nacrti križevačke i đurđevačke imovne općine.<br />
U posebnom su ormaru entomološke zbirke, a na stolovima<br />
razni spisi i nacrti, troškovnici za kuće i odvodnje,<br />
gospodarske osnove, zbirke normativnih naredbi i<br />
si., albumi sa slikama "koje predočuju pošumljavanje<br />
krša i razne radnje u šumi", razni tlorisi, a posebno se<br />
ističu dvije velike reljefne karte: Sumovid Hrvatske i<br />
Slavonije visok 3,4 m i širok 6,2 m (i danas u prostorijama<br />
HŠD-a) i reljef krša hrvatskoga primorja.<br />
dana održana i redovita <strong>12</strong>. glavna skupština Hrvatskoslavonskoga<br />
šumarskog društva. Dan prije skupštine<br />
19. listopada pod vodstvom predsjednika Marka grofa<br />
Bembellesa članovi društva su bili na izletu u<br />
Božjakovini te razgledali šumarsko-botanički vrt Kr.<br />
šumarske akademije. Njima se pridružio i veći broj<br />
profesora kr. sveučilišta Franje Josipa I u Zagrebu<br />
"na čelu im rector magnificus Vel. g. Dr. Josip Šilo<br />
vi ć". Sve izletnike je predvodio Presv. gosp. kr.<br />
banski savjetnik dr. Ivo M a <strong>11</strong> i n . Tako je uz dr.<br />
Mallina, kulturno-tehničkog savjetnika Pisačića,<br />
povjerenika za gospodarstvo F ranges a i ravnatelja<br />
M a h n e r a "potanko razgledano dobro".<br />
Šumarsko-botanički vrt osnovan je u starom perivoju<br />
na 22 jutra. Osnovu vrta sastavio je i rukovodio svim<br />
radnjama "nadvrtlar sveučilišnog botaničkog vrta u<br />
Zagrebu gosp. Viteslav Durchanek". Jedan dio vrta<br />
uređenje za "šumsku floru a drugi za cjelokupnu hrvatsku<br />
floru, dok će treći dio vrta služiti pokusom profesora<br />
i djaka". Dr. Mallin je u svom govoru nakon razgledanja<br />
vrta i "mrzlog doručka" zahvalio svima naglasivši,<br />
kako je kraljevska zemaljska vlada odnosno njezini<br />
organi učinili - "sa sviešću, da je svoje najbolje sile<br />
posvetila u to ime, da stvori za ekonomski napredak<br />
zemlje nešto koristna".<br />
551
Povodom otvaranja Kr. šumarske akademije istoga i M a <strong>11</strong> i n, odsječni savjetnik Teodor M a <strong>11</strong> i n i već pril<br />
je stigla gospoda prorektor dr. Josip Dočkal, rektor dr.<br />
dana predvečer, članovi Društva u dvorani glazbenog<br />
zavoda bili su nazočni "svečanoj instalaciji rektora i Josip Šilović s profesorskim zborom, ravnatelj I.<br />
magnifica za god. 1898/9", gdje je odstupajući rektor r hrvatske štedione g. Milivoj Crnadak, članovi porote<br />
magnificus dr. I. Dočkal pozdravio prve slušatelje i koja je prosuđivala osnove za gradnju doma, gospoda<br />
šumarstva na zagrebačkom sveučilištu, smatrajući ovo ) građevinski savjetnik Herman Bolle i grad. tehnički<br />
važnim događajem za Sveučilište, temeljenom na i savjetnik Milan Lenuc i. Pozdravne govore izrekli su<br />
Zakonu od 13. ožujka 1897. o promicanju gospodarstva \ društveni predsjednik Marko grof. Bombelles i Oton pl.<br />
u kraljevinama Hrvatskoj i Slavoniji i naredbama vlade : Krajcsovics -Iločki, koji čestita Hrvatsko-slavonskom<br />
od 7. listopada 1898. br. 66.101 i 66.102 kojimaje uređenjem<br />
šumarske obuke i izdanjem naukovnog i ispit<br />
radom uspjelo podići ovaj dom. Sa željom:"vivat, flo-<br />
šumarskom društvu što je zajedničkim i složenim<br />
nog reda za slušatelje šumarstva ustrojen na Sveučilištu j reat i crescat" on proglašava Šumarski dom otvorenim.<br />
tečaj za slušatelje šumarstva koji je po zakonu pripojen 1<br />
Povodom otvaranja Šumarskog doma, kr. šumarske<br />
Mudroslovnom fakultetu. Tom se prigodom posebno }<br />
akademije i Šumarskog muzeja, Hrvatsko-slavonskom<br />
osvrnuo na Šumarsko gospodarsko učilište u Križevcima<br />
koje je bilo "predtečom šumarske akademije" pa 1<br />
šumarskom društvu pristigle su mnogobrojne brzojavne<br />
čestitke. Od Svietloga bana Dragutina grofa<br />
budućim slušateljima stavlja na srce "da čuvaju harnu 1<br />
Khuen-Hedervarya, odpreuz. gosp. kr. ug. ministra<br />
spomen na križevačko učilište, koje je uzgojilo mnoge ;<br />
za poljodjelstvo E. D a r a n y -a, od rektora carske kr. vivrstne<br />
šumare, i koji su sav svoj mar i trud uložili, da 1<br />
soke škole za zemljotežtvo u Beču (Hochschule für<br />
goje i čuvaju šume - to neprocjenjivo narodnje blago". Bodencultur) od ravnateljstva kr. šumarske akademije<br />
Nakon svečane instalacije novog rektora nastavljeno je :<br />
u Šćavnici, od profesorskog zbora c. kr. visoke škole za<br />
slavlje u "narodnom zemaljskom kazalištu" (izgrađenom<br />
samo tri godine ranije, 1895. godine), u kojemu se<br />
zemljatežtvo u Beču i dr.<br />
I danas je "Hrvatski šumarski dom" u vlasništvu<br />
u čast glavne skupštine Hrvatsko-slavonskog šumarskog<br />
društva, otvaranja Šumarskog doma i Kr. šumar<br />
Hrvatskoga šumarskoga društva (poslije II svjetskog<br />
rata polovica zgrade je nacionalizirana, ali je odlukom<br />
ske akademije "uz sjajnu razsvjetu davala opera Porin,<br />
Sabora 1978. godine vraćena u vlasništvo Društva). Pored<br />
Hrvatskoga šumarskog društva kao vlasnika, koris<br />
remek djela našega Lisinskoga".<br />
U prijepodnevnim satima 20. listopada 1898. godine<br />
svečano je otvoren novosagrađeni Šumarski dom. Zagreb, a zatim Institut za međunarodne odnose i Fanik<br />
prostora su najvećim dijelom "Hrvatske šume", p.o.<br />
Svečano ukrašenim prostorom "kretala se množina 1<br />
kultet kemijskog inženjerstva i tehnologije. Do nedavšumara<br />
iz svih krajeva domovine, koji su pohrlili u bieli 1<br />
no, vrlo je malo ulagano u održavanje zgrade, pa se sada<br />
nastoji nadoknaditi propušteno, ovisno o financij<br />
Zagreb, da drže svoju skupštinu i da proslave ovu najnoviju<br />
fazu u naprednom razvitku šumarske struke". skim mogućnostima. Želja nam je da makar održimo<br />
Odbor Hrvatsko-slavonskoga šumarskog društva na i<br />
čelu s predsjednikom Markom grofom Bomb eile<br />
som i potpredsjednikom Ferdom Zikmundovsky<br />
m dočekaoje na stubištu i pozdravio presv. gospodina<br />
odjelnog predstojnika Otona pl. Kraj cso v iesa i<br />
- Iločkoga, koji je u ime svietloga bana otvorio dom. S<br />
1<br />
njim su u pratnji bili gospoda banski savjetnik dr. Ivo<br />
ono što su naši prethodnici svojim žarom i marom sagradili,<br />
a čime smo mi šumari postali značajan dio povijesti<br />
grada Zagreba, Hrvatskoga sveučilišta i Hrvatske<br />
nam domovine.<br />
H. Jakovac<br />
(Fotografije: Mosinger i Breyer, Zagreb Ilica H., iz arhiva HŠD-a.)<br />
Na tragu jednog značajnog jubileja<br />
<strong>12</strong>0. OBLJETNICA OSNUTKA POSEBNE SENJSKE ŠUMARSKE USTANOVE<br />
KRALJEVSKOG NADZORNIŠTVA ZA POŠUMLJENJE KRASA KRAJIŠKOG<br />
PODRUČJA - INSPEKTORATA ZA POŠUMLJAVANJE KRŠEVA,<br />
GOLETI I UREĐENJA BUJICA.<br />
Naša zemlja može se ponositi bogatom šumarskom<br />
tradicijom, zavidne stručne razine, rezultati koji se mogu<br />
ravnopravno mjeriti s najrazvijenijim europskim<br />
zemljama. Nažalost, povijest našega šumarstva do da-<br />
nas nije dovoljno istražena ni valorizirana. Poznato je<br />
daje povijest najbolja učiteljica života, koja nam, između<br />
ostalog, služi za bolje predviđanje budućnosti u zakonitostima<br />
razvoja svih aspekata našega života.<br />
552
U domeni šumarstva primorskoga krša, odigrao se<br />
je prije <strong>12</strong>0 godina jedan značajni događaj. Naime, kao<br />
odgovor na krajnje nezadovoljavajuće stanje u primorskom<br />
krajiškom kršu, tadašnja Vojna krajina 7. svibnja<br />
1878. g. osnovala je Kraljevsko nadzorništvo za pošumljenje<br />
krasa krajiškog područja u Senju, (dalje: Nadzorništvo)<br />
kao posebnu šumarsku ustanovu. Važno je<br />
naglasiti daje to bila druga posebna šumarska ustanova<br />
na kršu Jadranskog mora, osnovana neposredno nakon<br />
slične šumarske ustanove u Trstu. Osnutak Nadzorništva<br />
bio je važan događaj u životu ovih pasivnih krajeva<br />
Vojne krajine na uskom i dugačkom koridoru priobalja<br />
širine 3-8 km od Povila kraj Novog Vinodolskog (granice<br />
Provincijala) na sjeveru, do Sv. Magdalene (granice<br />
Dalmacije) na jugu. U sklopu mjera poboljšanja<br />
života Krajišnika, tadašnje vlasti odlučile su uložiti<br />
značajna sredstva i u razvoj šumarstva na kršu. Poznati<br />
šumarski stručnjak Josip We s s e 1 y, čiji je utjecaj kod<br />
osnivanja Nadzorništva u Senju bio vrlo velik, smatrao<br />
je da će radovi pošumljavanja krša omogućiti znatne<br />
zarade Krajišnicima. Takvi radovi znatno bi utjecali na<br />
poboljšanje ekonomskih i socijalnih prilika područnog<br />
stanovništva i općenito stvaranja boljih uvjeta cjelokupnog<br />
života na primorskom kršu.<br />
Iako je naredbom c. kr. glavnog zapovjedništva Vojne<br />
krajine u Zagrebu 7. svibnja. 1878. g. Nadzorništvo<br />
u Senju osnovano kao provizorno, njegov rad je potrajao<br />
punih 64. godine do zaključno 31. srpnja 1942. godine.<br />
Istovremeno sa spomenutom naredbom Povjerenstvo<br />
Krajiške investicionalne zaklade također je izdalo<br />
naredbu u vlastitom djelokrugu o osnivanju senj-<br />
EduardMalbohan (Goldstein, Šlcska 1844.-Karlovac 1931. g.).<br />
Prvi upravitelj Kr. nadzorništva od 1878-1893. g. Autor je prvih osnova<br />
za pošumljavanje krša. Usavršio je tehniku pošumljavanja<br />
krša, a uz to je bio izvanredni opažač i intuitivni ekolog.<br />
skog Nadzorništva. Službeno se upotrebljavao jedino<br />
njegov naziv na njemačkom jeziku i glasio je "Karstaufforstung<br />
Inspektorat für das Grenz Landesgebiet".<br />
Glavne zasluge za osnivanje Nadzorništva pripadaju<br />
Antunu Mollinaryu, c. kr. generalu topništva, tadašnjem<br />
zapovjedniku Vojne krajine i Milanu Durstu,<br />
šumaru, tadašnjem upravitelju Krajiške šumske uprave.<br />
Osim službenog, senjska Institucija pojavljuje se u<br />
Šumarskom listu, 1879. g. i pod nazivom "Nadzorništvo<br />
za ošumljenje morskog krasa u hrvatskoj krajini".<br />
Međutim, kasnije se ovaj naziv više ne susreće, već jedino<br />
egzistira prvi naziv iz 1878. godine. Nakon osnutka<br />
1878. g. Nadzorništvo je podvrgnuto neposredno zagrebačkoj<br />
Vojnoj komandi kao krajiškoj upravnoj vlasti,<br />
odnosno njezinom šumarskom odjelu do 1885. g., a<br />
zatim Kraljevskom šumarskom ravnateljstvu u Zagrebu.<br />
Na prijedlog Milana Durst a za prvog privremenog<br />
upravitelja postavljen je Eduard Malbohan, a<br />
Nikola J a s i k a, geometar, za njegovog zamjenika.<br />
Od osnutka Kr. šumarskog ravnateljstva 1885. g.,<br />
pa sve do njegovog ukinuća 1918. g., potpadalo je Nadzorništvo<br />
pod njegovu ingerenciju, zajedno s državnim<br />
šumama Kraljevine Hrvatske i Slavonije, a time i pod<br />
Kraljevsko ugarsko ministarstvo poljodjelstva, trgovine<br />
i obrta u Budimpešti. Sredstva za rad Nadzorništva<br />
osigurala je Krajiška investicionalna zaklada, i to najviše<br />
zahvaljujući Milanu Durstu, koji je sredio odnose<br />
u toj Zakladi i odlučno utjecao na stalni priljev sredstava<br />
za pošumljavanje krša. Neposredno nakon završetka<br />
I. svjetskog rata 1918. g. pa sve do 1923. g.<br />
Nadzorništvo potpada pod upravu Zemaljske vlade, a<br />
zatim izravno pod Ministarstvo šuma i rudnika (1924-<br />
1930. g.) i od 1930. g. pod bansku upravu Savske banovine.<br />
Šumarski odsjek povjereništva u Zagrebu u sklopu<br />
Ministarstva šuma i rudnika u Beogradu 1921. g.<br />
povjerio je svojom odredbom upravitelju Nadzorništva<br />
upravu državnih šuma i nadzor nad šumsko-političkom<br />
upravom otoka Krka, kao i vođenje šumsko-tehničkih<br />
agendi kotara Crikvenica i Punat na Krku. Nadzorništvo<br />
mijenja naziv u "Inspektorat za pošumljavanje krševa,<br />
goleti i uređenje bujica" 1. rujna 1925. g. pod čiju<br />
stručnu upravu potpadaju sve površine bivšeg Nadzorništva<br />
proširene na srezove Kastav, Sušak, Bakar,<br />
Crikvenica, Novi, Krk i Rab.<br />
Međutim, od 1929/30. g. Inspektorat je prestao voditi<br />
stručnu upravu kod pošumljavanja krša i goleti izvan<br />
svog nekadašnjeg područja (bivšeg primorskog krša<br />
Vojne krajine), koji su potom prešli u nadležnost područnih<br />
sreskih načelstava.<br />
lako je Inspektorat od 1930. g. potpao pod bansku<br />
upravu Savske banovine, odnosno šumarski odsjek Poljoprivrednog<br />
odjeljenja vrhovni nadzor, kao i vođenje<br />
politike pošumljavanja, uređivanja bujica i lovstva ostali<br />
su i nadalje u domeni Ministarstva šuma i rudnika u<br />
Beogradu. Takva situacija ostala je i nakon osnutka Ba-<br />
553
Osoblje Inspektorata za pošumljavanje krševa, goleti i uređenje bujiea u Senju godine<br />
1925. U sredini u prvom redu sjedi dr. Josip Balen, upravitelj; bio je vrhunski šumarski<br />
stručnjak i znanstvenik i svakako naš najistaknutiji šumarski stručnjak za krš.<br />
novine Hrvatske 1939., a u svibnju 1941. g. Nadzorništvo<br />
je potpalo pod novoformirano Ministarstvo šumarstva<br />
i rudarstva NDH sa sjedištem u Zagrebu. Rukovodeći<br />
se vjerovatno stvarnim karakterom poslova senjskog<br />
Inspektorata, vlast Banovine Hrvatske mijenja<br />
mu ime 7. ožujka 1940. g. u "Nadzorništvo za pošumljavanje<br />
krševa i golijeti". To će ime zadržati do<br />
prestanka svoga djelovanja 31. srpnja 1942. godine i<br />
osnutka Ravnateljstva šuma u Senju, a čijem je sklopu<br />
pripalo i cjelokupno područje nekadašnjeg senjskog<br />
Nadzorništva. Senjsko ravnateljstvo obuhvaćalo je kotare:<br />
Kraljevica, Crikvenica, Novi, Senj, Karlobag,<br />
Obrovac i Pag, sa šumarijama: "Crikvenica" u Crikvenici,<br />
"Nehaj" u Senju, "Primorje" u Karlobagu i<br />
"Obrovac" u Obrovcu.<br />
Tijekom kontinuiranog 64-godišnjeg rada (1878-<br />
1942. g.) posebna senjska šumarska ustanova gospodarila<br />
je s 95 predjela kultura - branjevina na 10.097 ha<br />
koji su se prostirali diljem 51.777 ha primorskog dijela<br />
krša. Početna koncepcija djelovanja Nadzorništva, u<br />
prvome redu, oslanjala se na obnovi postojeće oskudne<br />
vegetacije u branjevinama i izgradnji suhozidova, ali se<br />
kasnije napušta u korist zamašnih pošumljavanja i prirodnog<br />
pomlađivanja. Međutim, pošumljavanje je zahtijevalo<br />
vlastitu proizvodnju sadnica, koja je započela<br />
već 1879. g. u Sv. Mihovilu (Senjska draga), našem prvom<br />
šumskom rasadniku u zemlji, a nakon toga i u<br />
nekoliko manjih rasadnika. U proizvodnji sadnica koristila<br />
se suvremena tehnologija toga vremena, rezultati<br />
koji su kasnije upotrijebljeni prilikom osnivanja novih<br />
rasadnika.<br />
554<br />
Ukupna površina četiriju rasadnika<br />
iznosila je 2.54 ha, odnosno<br />
1.49 ha proizvodne površine, u kojima<br />
je ukupno posijano 14.344 kg.<br />
sjemena ili godišnje 231 kg. Proizvedeno<br />
je ukupno 82,724.368 komada<br />
sadnica ili prosječno godišnje<br />
1,334.264 komada sadnica (četinjača<br />
93.3% i listača 6.7%). Od<br />
sveukupno raspodijeljenih sadnica<br />
60% se odnosi na cijelu zemlju,<br />
a 40% na područje Nadzorništva -<br />
Inspektorata. U rasadničarstvu puno<br />
pozornosti se poklanjalo provenijenciji<br />
i aklimatizaciji sadnica, pa<br />
je tako već 1895. g. trušen crni bor<br />
s područja Senjske drage u vlastitoj<br />
trušnici, prvoj na Balkanu.<br />
U kulturama - branjevinama<br />
ukupno je pošumljeno sadnjom<br />
3.179 has 14,924.771 komada sadnica<br />
(četinjača 83.1% i listača<br />
16.9%). Prema pojedinim vrstama<br />
crni bor sudjeluje sa 81%, crni jasen s 5%, dok se preostalih<br />
14% ukupnog broja sadnica odnosi na 76 vrsta<br />
sadnica. Od ukupne pošumljene površine odnosi se na<br />
pošumljavanje ("novosadnju") 1.738 ha sa 10.466.389<br />
komada sadnica (četinjača 85.3% i listača 14.7%), te<br />
popunjavanje 1.441 ha sa 4,458.382 komada sadnica<br />
(četinjača 78% i listača 22%). Osim sadnje, izvedena je<br />
i sjetva kao dodatak sadnji s ukupno 3.6<strong>12</strong> kg sjemena<br />
(četinjača 1.6% i listača 98.4%). Od sveukupne količine<br />
sjemena prilikom pošumljavanja sadnjom upotrijebljeno<br />
je samo 172 kg, a kod popunjavanja sadnjom<br />
čak 3.44o kilograma. Godišnje je pošumljeno prosječno<br />
27 ha sa 163.000 komada sadnica i 2.7 kg sjemena,<br />
te popunjeno 23 ha sa 70.000 komada sadnica i 53.7 kg<br />
sjemena. Prema tomu prosječno je godišnje pošumljeno<br />
i popunjeno 50 ha s 233.000 komada sadnica i<br />
56.4 kg sjemena. Kod tih radova upotrijebljeno je 78<br />
različitih vrsta sadnica (četinjača 17 i listača 61).<br />
Prosječni broj sadnica po ha iznosio je kod pošumljavanja<br />
6.021 komada i godišnje se kretao u širokom rasponu<br />
od <strong>11</strong>.833 do 1.267 komada, a kod popunjavanja<br />
3.094 komada i godišnjim rasponom od <strong>11</strong>.900 do<br />
1.093 komada. Ukupno je sađeno prosječno 9.<strong>11</strong>5 komada<br />
sadnica po ha u godišnjim rasponima od 23.270<br />
do 4.043 komada.<br />
Od ostalih uzgojnih radova u kulturama - branjevinama<br />
izvršeni su: resurekcija (851 ha), prirodno pomlađivanje<br />
(7.435 ha), čišćenje (53 ha) i proreda (144<br />
ha) što nikako nije bilo dovoljno za njihovo postupno<br />
pretvaranje u autoktone sastojine listača. Zbog toga je<br />
nastao ozbiljan zastoj u gospodarenju kultura - branje-
vina koji se danas tek djelomično može popraviti. Međutim,<br />
važno je istaknuti značajne rezultate Nadzorništva<br />
- Inspektorata koji je uz velike nedaće i nedovoljna<br />
sredstva uspio osnovati veliki broj kultura -<br />
branjevina. Osim toga, posebne službe na uređivanju<br />
bujica, gdje je djelovao jedan broj specijaliziranih<br />
šumarskih stručnjaka, ostvarile su značajne tehničke<br />
radove na saniranju bujičnih tokova. Tom prilikom<br />
izgrađeno je ukupno 166 poprečnih kamenih pregrada<br />
u betonu, od kojih se svojom masivnošću ističe sedam<br />
pregrada, 92 uzdužne kamene građevine, te 260.4 km<br />
suhozida oko kultura - branjevina.<br />
Sredstva za nesmetani rad Nadzorništva - Inspektorata<br />
osiguravale su vlasti putem posebnih zaklada, fondova<br />
ili državnog proračuna. Uza sve teškoće u nesmetanom<br />
financiranju, utrošena su znatna sredstva za izvedbu<br />
26 raznih vrsta radova i plaće osoblja, i to:<br />
372.088 forinti, 1.229.<strong>12</strong>9 kruna, 16.835.845 din i<br />
404.996 kuna. Od sveukupnih sredstava utrošeno je za:<br />
1. biološke radove 31.0%; 2. tehničke radove 20.8% i<br />
3. plaće 48.2%. U sklopu bioloških radova najveći dio<br />
odnosi se na pošumljavanje (19.6%), a kod tehničkih<br />
radova na uređenje bujica (8.6%). Za cijelo vrijeme<br />
djelovanja izmijenilo se šest upravitelja (šefova), i to:<br />
Eduard M a lbohan (1878-1893. g.), Albert Rosmanith<br />
(1894-1898. g.), Oto Nyitray (1899-1918. g.),<br />
JosipBalen (1919-1925.g.), Alfons Kauders (1926-<br />
1934. g.) i Vinko Plesa (1935-1942. g.), pet pomoćnika:<br />
Nikola Jasika 1878. g., Bela Mačer 1897. g.,<br />
SvetozarŠolc (1908-19<strong>11</strong>. g.), Đorđe Jelača (1925-<br />
1927. g.) i Ladislav Kohut (1925-1942. g.), te 79 lugara.<br />
Šumarski stručnjaci Nadzorništva - Inspektorata,<br />
uz pomoć lugarskog osoblja, dali su osobiti doprinos<br />
razvoju šumarstva na kršu u domeni sjemenarstva, rasadničarstva,<br />
pronalaženja najpogodnijih vrsta za pošumljavanje<br />
u odnosu na biološko - ekološka svojstva,<br />
tehnike pošumljavanja, zaštite šuma i potpune primjene<br />
ekologije, uspjelog saniranja divljih bujičnih tokova<br />
izvedenim pomoću biološko - tehničkih mjera,<br />
studioznim izborom lokacija kultura - branjevina, uređivanjem<br />
šuma te pejzažnm oblikovanjem privlačnih<br />
prirodnih predjela. Rezultati njihovog rada počeli su tijekom<br />
vremena pozitivno utjecati na poboljšanje prilika<br />
pustog primorskog krša i života područnog stanovništva.<br />
U svrhu bolje valorizacije i zaštite izvedenih<br />
radova bilo bi vrijedno proglasiti neke najuspješnije<br />
kulture - branjevine, uređene bujične tokove primjenom<br />
biološko-tehničkih mjera (senjski "Torrente"<br />
"Borova draga" kraj Sv. Jurja), sadašnji rasadnik Sv.<br />
Mihovil i upravnu zgradu u Senju kao spomenike naše<br />
tehničke kulture.<br />
Na temelju dosadašnjih detaljnih istraživanja kompleksnog<br />
djelovanja senjskog Nadzorništva - Inspektorata<br />
možemo se s pravom ponositi njegovim zavidnim<br />
rezultatima. Uostalom, osnutak Nadzorništva u Senju<br />
prije <strong>12</strong>0 godina označioje prekretnicu na putu razvoja<br />
našeg krškog šumarstva, koje se njemu zahvaljujući,<br />
danas razvilo do zavidne društvene, stručne i znanstvene<br />
razine. Zbog toga je ova jubilarna <strong>12</strong>0. obljetnica od<br />
osnutka posebne senjske krške šumarske ustanove, zajedno<br />
s osvrtom na njezino 64. godišnje<br />
uspješno neprekidno djelovanje<br />
(1878 - 1942. g.) prava prilika<br />
za još jedno objektivno valoriziranje<br />
njezine uloge i važnosti u<br />
okviru šumarstva i celokupnog života<br />
naše uže i šire domovine.<br />
Dr. se. V. Ivančević<br />
U povodu 100. obljetnice osnutka Kr. Nadzorništva održanje u Senju 1978. godine Plenum<br />
Saveza inženjera i tehničara šumarstva i drvne industrije Hrvatske. Uvodno izlaganje podnio<br />
je prof. dr. Branimir Prpić, tadašnji predsjednik našeg Saveza.<br />
555
"Volim rodni mi kraj, našu divnu hrvatsku Sviću.<br />
Kako ju nebi volio, kad je više nego lijepa. Pošao sam i<br />
prošlog ljeta tamo, da se naužijem. Cilj mije bio Lazac,<br />
moje rodno mjesto. Mjesto? Da, mjesto. Gorska sjenokoša,<br />
bez ijedne kuće. Niti koljebe nema. Moje rodno<br />
mjesto danas je<br />
hrpa tesanog kamena,<br />
koprivom<br />
zarasla. Bilo mi<br />
je teško kad sam<br />
to vidio... "<br />
Izvod je to iz<br />
zapisa "Na Lazcu<br />
pod Snežnikom",<br />
tiskanom<br />
u zagrebačkom<br />
Lovačko-ribarskom<br />
vjesniku iz<br />
1934. godine, šumarnika<br />
i lovca<br />
Julija Bonela,<br />
čiju 130. godišnjicu<br />
rođenja bilježimo<br />
ove godine.<br />
Zbog depopulacije<br />
goranskog<br />
stanovništva<br />
koja je bila<br />
prisutna već<br />
krajem prošlog<br />
stoljeća, mjesta<br />
poput Lasca, obližnje Križulnc (danas Lividraga),<br />
Šegine i mnogih drugih, već odavno nema na popisu<br />
goranskih sela. Prilikom izleta na hrvatski Snježnik 20.<br />
kolovoza 1882. Dragutin Hire je u svom putopisnom<br />
djelu "Gorski kotar" (Zagreb 1898) zabilježio da su na<br />
Lascu bile samo "dvie kuće, jedna krčma, druga lugarnica",<br />
da bi naš svečar Julije Bönel pola stoljeća kasnije<br />
našao tu samo "hrpu tesanog kamena, koprivom<br />
zaraslog".<br />
O šumarniku Juliju Bönelu malo se danas zna. U<br />
poglavlju Šumarski stručnjaci Gorani, knjige akademika<br />
Dušana Klepca "Iz šumarske povijesti Gorskog<br />
kotara u sadašnjost" (Zagreb 1997), njegovo je ime<br />
otisnuto na 204 stranici uz podatak daje apsolvirao na<br />
Gospodarsko-šumarskom učilištu u Križevcima 1890.<br />
U "Hrvatskom šumarskom životinjskom leksikonu"<br />
JULIJE BÖNEL, SUMARNIK I LOVAC<br />
IZ LASCA U GORSKOM KOTARU<br />
(uz 130. godišnjicu rođenja)<br />
(knjiga 1, Zagreb 1996) spominje se samo Viktor<br />
Bohnel, zacijelo Bönel, također iz Lasca. O Juliju<br />
Bönelu nema podataka. Ni u Šumarskom listu nije bolje<br />
prošao. Njegovu smrt nije zabilježilo naše staleško<br />
glasilo, već spomenuti Lovačko-ribarski vjesnik iz kojega,<br />
kao i iz za-<br />
~- _ piša samog Julija<br />
Bönela, možemo<br />
reći koju riječ<br />
više prigodom<br />
130. godišnjice<br />
njegova rođenja.<br />
Prema A. Živkoviću<br />
1 Julije<br />
Bönel rodio se u<br />
Lascu kod Cerova<br />
u Gorskom<br />
kotaru 1868. godine.<br />
Otac mu je<br />
bio vlastelinski<br />
šumar pri Gospoštiji<br />
Čabar,<br />
koja je upravo<br />
tih godina<br />
(1866) smrću<br />
Ivana Po lika r-<br />
p a, sina šumoposjednika<br />
Marije<br />
Paravića,<br />
prešla u ruke<br />
Mađara Nikole<br />
pl.Ghyczya. Kako u rodnom seocetu Lazac nije bilo<br />
nastave, pučku školu polazio je u Prezidu i Tršću, a<br />
gimnaziju, u Rijeci. Lov je zavolio još kao srednjoškolac.<br />
Ne čudi da je pri izboru budućeg zvanja odabrao<br />
studij šumarstva. Diplomirao je na Gospodarskošumarskom<br />
učilištu u Križevcima 1890., ne navršivši ni<br />
22 godine života. Za vrijene studija u Križevcima bio je<br />
arhivar i odbornik Hrvatskog slušateljskog pjevačkog<br />
društva "Slavuj" (Husi nec R.,Delić P. 1995) 2 .<br />
Slika 1. Lazac u Gorskom kotaru krajem prošloga stoljeća. Prema crtežu šumarnika Vaelava<br />
Ander leta u knjizi Dragutina Hi rca "Gorski kotar" (Zagreb, 1898).<br />
U nižoj gimnaziji, piše u svojim "Uspomenama",<br />
"pucao (je) samo na vrjeverice, kreštalice, sovure, jastrebove,<br />
nu kašnje, kad sam bio u višoj gimnaziji, pucao<br />
sam već i na Ij eštarke jarebice. Lugar Taljan naučio me<br />
vabiti ih... a kad sam onda neumorno vabećih, ubio i po<br />
više komada, nitko tad sretniji od mene".<br />
Pred sam studij u rujnu 1886. ustrijelio je svog prvog<br />
srnjaka i to u lovu s brakircima. O tom načinu lova,<br />
1 Prof. dr. A. Ži vko vić : U spomen pokojnom Juliju Böne 1 u (1868-1935). Lovačko-ribarski vjesnik, 1935., XLIV, 3, s. <strong>12</strong>7-<strong>12</strong>8.<br />
l2 Husincc R., Delić.R: Gospodarsko i šumarsko učilište u Križevcima, MH Križevci 1995., str. 100.<br />
556
kojeg je posebno volio zapisao je: "Menije ipak najljepše<br />
kad mi vjerni pas progoneć srnjaka ili lisicu...<br />
glasom svojim odaje želju, da udovolji lovačkoj strasti<br />
svoga, gospodara... Loveć brakircem čitavo vrieme<br />
nasladjuješ se prisluškivajući i tanke i dublje glasove<br />
divljač tjerajućih pasa, koji svi kao da nastoje, da si<br />
glasove slože u njeki sklad, u njeku divnu harmoniju ".<br />
Lovio je šljuke i "divlje pievce" (tetrijeb gluhan),<br />
kojih je tih godina, u "lovištima obitelji Ghyczy bilo<br />
čuti i do <strong>12</strong>0" (B. P1 e š k o, 1902)'<br />
Okončavši studij kratko je vrijeme službovao sa<br />
svojim ocem kod čabarskog vlastelinstva. Godine<br />
1891. seli u Slavoniju, postavši šumarom kod biskupskog<br />
vlastelinstva u Đakovu, "sasijelom uDrenju". Uz<br />
šumarske poslove godinama je kao vlastelinski lovnik<br />
vodio "vlastelinsku družbu s gostima po prostranim<br />
poljima Josipovca i Strosmajerovca"... Nakon šest go-<br />
Slika 2 Gorska livada Lazac, danas; u pozadini hrvatski Snjcžnik s<br />
Lazačkom glavicom. U prvom planu desno gorska smrekova<br />
šuma s pavlovcem (Aremonio-Piceetum Ht. 1938) u<br />
odjelu "Nad crkvom" Nacionalnog parka Risnjak<br />
Foto: A. Frković<br />
dina (1896.) prelazi u službu grofa Gustava Norma<br />
nn a uBizovec, radeći najdulje kao vlastelinski šumaru<br />
Poganovcima. Vrativši se nakon 14 godina provedenih<br />
kod grofa Normanna opet k đakovačkom vlastelinstvu,<br />
tu je 1932. dočekao mirovinu. Uz povremene<br />
odlaske kćerci u Novi Sad, rado je navraćao i u<br />
svoj Gorski kotar, u svoj iseljeni i napušteni Lazac.<br />
Umro je nakon kratke i teške bolesti u Đakovu 3. siječnja<br />
1935. u 67. godini života.<br />
"Ni Mačkovac, ni Djedov Dol s Ajlegom, ni Crna<br />
Bara, Bentez ni Fatine ne će više Tvoga začuti glasa,<br />
kojim izdaješ odredbe lovcima i pogoničima... Magjareva<br />
Bara i nekad Grube. Okrugla jama i čitav istočni<br />
Dilj Tvoji su bili omiljeni reviri! Ne ćemo zaboraviti ni<br />
Gaja, ni Budrovačkog Luga, ni Rakovca, jer ih ni Ti nisi<br />
nikada zaboravljao...<br />
Živio si u tim šumama, s njima disao i s njima sepomladjivao<br />
iz godine u godinu... - sve je radovalo Tvoju<br />
lovačku dušu! Ljubio si ljepotu Božje prirode, osjećao<br />
čar života u njoj, razumijevao cvijet i zvi/erku"...<br />
(Živko vic,A.).<br />
Šumarnik Julije Bönel bio je plodan lovački pisac i<br />
istraživač. Kada se krajem prošlog i početkom ovog<br />
stoljeća u tadašnjim lovačkim i šumarskim glasilima<br />
stalo uvelike raspravljati "ima li u Hrvatskoj još riseva<br />
ili nema", tom je pitanju Julije Bönel (u suradnji s prezimenjakom<br />
i šumarnikom Viktorom!) dao značajan<br />
doprinos. Provevši svojevrsnu anketu medu Goranima,<br />
šumskim radnicima, lovcima, puharima, ugljenarima i<br />
"gubarima po zanatu" iz Poganovaca u Slavoniji 17.<br />
kolovoza 1901. piše:<br />
"Uslijed svega gore navedenog (podataka o više u<br />
prošlosti ubijenih, osmotrenih ili po glasanju utvrđenih<br />
riseva u čabarskomi kraju, op. A.F.) - težko je dvojiti<br />
da risa u Gorskom Kotaru više nema, pače moramo<br />
reći... da risa u nas jošte ima. Da će ga s vremenom<br />
posve nestati, o tom ne ima dvojbe, pa bi zbilja<br />
vriedno bilo, da se naši lovci za vremena pobrinu...<br />
da se dočepaju njegove kože ... pa da budemo jednom<br />
i glede njega na čistacu" 4<br />
Uz više priloga u Lovačko-ribarskom Vjesniku autor<br />
je brošure "Trovanje lisica otrovnim pilulama",<br />
koju u vlastitoj nakladi izdaje u Đakovu 1919. Knjižica<br />
sadrži naputak na koji se način priređuju otrovne pilule<br />
i "maz na kruh", kako treba izvesti povlaku, izlagati<br />
otrov te načine "potražbe". Ovu korisnu brošuru<br />
"našeg poznatog lovca, vlastelinskog šumara i mjernika<br />
iz Đakova" predstavio je u Lovačko-ribarskom vjesniku<br />
sam urednik Ervin Röss 1 er, preporučujući je<br />
svakom vlasniku i zakupniku lovišta "da se lovište<br />
očisti od grabežljive zvjeradi, koje se i za vrijeme rata i<br />
preveć namnožilo ".<br />
Ploško B.: Lovište upravnog kotara Čabar, Lovačko-ribarski vjesnik 1902, XI, <strong>12</strong>, s. 141-142.<br />
4 Daje J. Bönel imao pravo "da risa u nas joštve ima" potvrđuje podatak daje posljednji izvorni ris u Hrvatskoj ulovljen u stupicu u predjelu<br />
Bukov vrh, općina Čabar, 1903. g. (M. Kori tni k, 1974).<br />
557
Ovaj skromni prilog o životu i radu našeg već gotovo<br />
zaboravljenog goranskog šumarnika i lovca Julija<br />
Bönela prilikom 130. godišnjice njegova rođenja, započeli<br />
smo, pa valja i okončati njegovim uspomenama.<br />
"Lazac je među planinama prostrti zeleni sag. Lazac<br />
je sjenokoša moja nezaboravna. Sakupila je sve vrsti<br />
alpinskog cvijeća i prosula ga pod noge Snežnika,<br />
svog sijedog i ćelavog djeda... Tik na rubu šume stajala<br />
je mala kapelica, sa koje je oko podneva zacinkalo malo<br />
zvonce i zvalo šumske radnike i vozače na "marendu<br />
", palentu i sir. I ta se kapelica srušila. Kamen leži na<br />
kamenu... Lazac moj je danas mrtav".<br />
Slika 3 "Hrpa tesanog kamena, koprivom zarasla..." i danas čuva<br />
uspomenu na nekadašnje naselje Lazac u Gorskom kotaru,<br />
u kojem se 1868. rodio šumarnik i lovac Julije B ö n e 1<br />
Foto: A. Frković<br />
Bibliografija članaka Julija Bönela u<br />
Lovačko-ribarskom vjesniku<br />
Jedna o risu iz tzv. Gorskoga kotara (s. V. Bönelom). -<br />
1901,X, 10, <strong>11</strong>7.<br />
Uspomene (iz Gorskog kotara). - 1902, XI, 2, 13-15.<br />
Iskapanje jazavaca. - 1902, XI, 5, 57.<br />
Pabirci iz prošle lovne sezone. - 1907, XVI, 3, 29-30;<br />
5,57.<br />
Rieč dvije o rujanskom lovu na jelene. - 1907, XVI,<br />
<strong>11</strong>,<strong>12</strong>1-<strong>12</strong>2.<br />
Stanje lovne divljači Slavonije i zima. - 1908, XVII,<br />
5,57-58.<br />
Opažanja, o parenju srna . - 1908, XVII, 9, 106.<br />
Po zaključku lova. - 1909, XVIII, 4, 45-46.<br />
Lovne remize. -19<strong>11</strong>, XX, <strong>12</strong>, <strong>12</strong>4-<strong>12</strong>6.<br />
Veparuselu.- 19<strong>11</strong>,XX, <strong>12</strong>, 141.<br />
Prolet šljuka. - 1927, XXXVI, 5/6, 192.<br />
A. Frković<br />
AKTUALNO<br />
OSTVARAJ PROJEKTA OBNOVE I ZAŠTITE<br />
OBALNIH ŠUMA U RAZDOBLJU<br />
od 1. kolovoza do 31. prosinca 1997. godine<br />
UVOD<br />
U šumarskoj se javnosti često raspravlja o zajmu<br />
Međunarodne banke za obnovu i razvitak (Svjetska<br />
banka). U svrhu obavještavanja objavljuju se bitne činjenice<br />
za petomjesečno razdoblje. To je ujedno ispravak<br />
navoda i odgovora na pitanja koja su postavljena u<br />
objavi šumarskoga lista broj 7-8/<strong>1998</strong>, na stranici 367,<br />
desni stupac.<br />
Opće informacije<br />
Vlada Republike Hrvatske 1994. godine zatražila je<br />
od Svjetske banke financijsku pomoć za obnovu šumskoga<br />
ozemlja u priobalju uništenoga ratom ili požarima.<br />
Trošak obnove prednostnih područja procijenjen je<br />
na 67,3 milijuna USD (42 milijuna USD je zajam Svjetske<br />
banke, <strong>11</strong> milijuna USD je udio proračuna Republi-<br />
558
ke Hrvatske i 14,3 milijuna USD čine sredstva "Hrvatskih<br />
šuma", p.o. Zagreb).<br />
Priprema Projekta obnove i zaštite obalnih šuma trajala<br />
je od rujna 1994. godine do travnja 1995. godine.<br />
Svjetska je banka Projekt odobrila u prosincul 996. godine,<br />
a Ugovor o zajmu i Projektni ugovor potpisani su<br />
31. siječnja 1997. godine.<br />
Sabor Republike Hrvatske Ugovor o zajmu i Projektni<br />
ugovor ozakonio je 16. svibnja 1997. godine, a sam<br />
Projekt postao je pravosnažan 31. srpnja 1997. godine.<br />
Korisnici sredstava zajma su Ministarstvo unutarnjih<br />
poslova (34,5 milijuna USD) i "Hrvatske šume",<br />
p.o. Zagreb (7,5 milijuna USD).<br />
Upravni odbor projekta<br />
Upravni odbor projekta ustanovljen je u ožujku<br />
1997. godine. Po položajima ga čine: ministar poljoprivrede<br />
i šumarstva, predsjednik, pomoćnik ministra za<br />
šumarstvo, generalni direktor "Hrvatskih šuma", p.o.<br />
Zagreb i načelnik Odjela zaštite od požara i eksplozive<br />
iz Ministarstva unutarnjih poslova.<br />
Jedinica za upravljanje projektom<br />
(Projektni tim)<br />
UPRAVLJANJE PROJEKTOM<br />
Projektni tim ustanovljenje u travnju 1997. godine.<br />
U suglasnosti sa Svjetskom bankom za koordinatora<br />
projekta Vlada RH imenovala je 15. travnja 1997. godine<br />
Jelu B i 1 a n d ž i j u iz Šumarskoga instituta, Jastrebarsko.<br />
Uz koordinatora projekta Projektni tim čine<br />
tajnik projekta i stručnjak za nabavu roba<br />
standardima Svjetske banke.<br />
usluga po<br />
Misije Svjetske banke u 1997. godini<br />
Prva misija Svjetske banke koju su činili gospoda<br />
Francois Wencelius i Emilia Battaglini posjetila je Hrvatsku<br />
(od 10. do 15. ožujka 1997) radi dogovora o početku<br />
projektnih aktivnosti.<br />
Prvi nadzor Projekta Svjetska banka je obavila od 5.<br />
do <strong>11</strong>. listopada 1997. godine (F. Wencelius).<br />
Program rada za 1997. godinu<br />
U dogovoru sa Svjetskom bankom, program rada<br />
usklađen je s početkom pravosnažnosti projekta te su<br />
dogovorene aktivnosti za razdoblje od 1. kolovoza do<br />
31. prosinca 1997. godine.<br />
OBNOVA SUMA<br />
A) Obnova opožarenog ozemlja<br />
U ovoj sastavnici projekta mehanička i ručna obradba<br />
tla planirana je na 459 ha zemljišta oštećnog požarima,<br />
te uzgojni radovi (čišćenje pomlatka alepskoga bora)<br />
na 335 ha (tablica 1).<br />
Na prijedlog "Hrvatskih šuma", p. o. Zagreb,<br />
Svjetska banka je uz već prije dogovorene radove na<br />
obnovi privatnih posjeda odobrila da se iz sredstava<br />
zajma sufinanciraju i radovi na obnovi maslinika u području<br />
Konavla.<br />
Tablca 1. Šumski radovi u Upravama šuma Split i Senj<br />
Vrsta rada<br />
Pošumljivanje<br />
Uprava šuma<br />
Split<br />
Šumarija<br />
Šibenik<br />
Zadar<br />
Split<br />
Radni program<br />
odobren u<br />
ožujku<br />
170<br />
300<br />
230<br />
Radni program<br />
potvrđen u<br />
listopadu<br />
ha<br />
88<br />
<strong>11</strong>6<br />
230<br />
Razlika<br />
82<br />
184<br />
0<br />
Ukupno<br />
Senj<br />
Senj<br />
700<br />
160<br />
434<br />
25<br />
266<br />
135<br />
Ukupno pošuml<br />
Uzgojni radovi<br />
ivanje<br />
Split<br />
Šibenik<br />
Zadar<br />
860<br />
285<br />
50<br />
459<br />
285<br />
50<br />
401<br />
0<br />
0<br />
Ukupno uzgojni radovi<br />
335<br />
335<br />
0<br />
559
Iz plana rada isključeno je 325 ha u Dubrovniku i<br />
150 ha u Zadru zbog miniranosti terena, što u pripremi<br />
programa nije navedeno.<br />
B) Osnutak rasadnika u Piketu kod Zadra<br />
Radni program uključivao je (i) prijenos prava vlasništva<br />
ili darivanje zemljišta od strane Države "Hrvatskim<br />
šumama", p.o. Zagreb, i (ii) pripremu smjernica<br />
za izradbu studije izvedivosti.<br />
C) Obnova arboretuma u Trstenu<br />
Radni program uključivao je (i) obnovu protupožarnih<br />
prosjeka, (ii) produženje ograde oko arboretuma i<br />
(iii) rekonstrukciju akvedukta i staklenika.<br />
ZAŠTITA SUMA OD POŽARA<br />
A) Aktivnosti u nadležnosti<br />
"Hrvatskih šuma", p.o. Zagreb<br />
Zaštitne mjere<br />
Za prve nadzorne misije Banke potvrđen je radni<br />
program u ovoj sastavnici projekta za Upravu šuma<br />
Split kako slijedi:<br />
(i) čišćenje <strong>11</strong>3 ha rubnih dijelova sastojina alepskoga<br />
bora uz magistralne prometnice<br />
(ii) prorjedivanje borovih sastojina na 150 ha i<br />
(iii) izgradnju <strong>11</strong>9 km protupožarnih prometnica.<br />
Također je dogovoreno da će se u Upravi šuma Senj<br />
obaviti sljedeći radovi:<br />
(i) prorjedivanje borovih sastojina na 20 ha i<br />
(ii) prorjedivanje panjača (trijebljenje) na 6 ha.<br />
Raspodjela ovih radova po šumarijama prikazana je<br />
u tablici 2.<br />
Na zahtjev "Hrvatskih šuma", p.o. Zagreb, dogovoreno<br />
je da će izgradnja protupožarnih prometnica u<br />
Upravi šuma Senj započeti u <strong>1998</strong>. godini, nakon što<br />
"Hrvatske šume", p.o. Zagreb dostave studiju o šumskim<br />
požarima.<br />
Tablica 2. Zaštitne mjere od požara u Upravama šuma Split i Senj<br />
Vrsta rada<br />
Prorjedivanje<br />
borovih sastojina<br />
Uprava šuma<br />
Split<br />
Šumarija<br />
Zadar<br />
Split<br />
Metković<br />
Šibenik<br />
Dubrovnik<br />
Radni program<br />
odobren u<br />
ožujku<br />
70<br />
40<br />
20<br />
20<br />
20<br />
Ukupno 170<br />
Senj<br />
Ukupno prorjedivanje<br />
Prorjedivanje<br />
panjača<br />
Čišćenje rubnih<br />
djelova<br />
Senj<br />
Split<br />
Ukupno čišćenje rubnih dijelova<br />
Protupožarne<br />
prometnice<br />
Split<br />
Senj<br />
Senj<br />
Zadar<br />
Biograd<br />
Makarska<br />
Metković<br />
Split<br />
Zadar<br />
Biograd<br />
20<br />
190<br />
0<br />
20<br />
0<br />
20<br />
20<br />
40<br />
100<br />
Radni program<br />
potvrđen u<br />
listopadu<br />
ha<br />
70<br />
40<br />
20<br />
20<br />
0<br />
150<br />
20<br />
170<br />
6<br />
19<br />
20<br />
14<br />
20<br />
40<br />
<strong>11</strong>3<br />
km<br />
40<br />
15<br />
Razlika<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
-20<br />
-20<br />
0<br />
-20<br />
+6<br />
-1<br />
+20<br />
-6<br />
0<br />
0<br />
+13<br />
40<br />
15<br />
560
Šibenik<br />
Split<br />
Makarska<br />
Dubrovnik<br />
Sinj<br />
Ukupno protupožarne prometnice <strong>11</strong>5*<br />
10<br />
20<br />
6<br />
<strong>12</strong><br />
16<br />
<strong>11</strong>9<br />
10<br />
20<br />
6<br />
<strong>12</strong><br />
16<br />
+4<br />
* Radni program nije sadržavao raspodjelu prometnica po šumarijama nego samo ukupnu duljinu na razini<br />
Uprave šuma.<br />
B) Radovi u nadležnosti Ministarstva<br />
unutarnjih poslova<br />
Mjere predgašenja<br />
Program je uključivao zaključivanje ugovora između<br />
Ministartsva unutarnjih poslova i Državnoga hidrometeorološkoga<br />
zavoda za sustav vremenske prognoze.<br />
Mjere gašenja<br />
Potvrđeni program rada uključivao je:<br />
(i) izradbu tehničke potkrijepe za utvrđivanje opravdanosti<br />
kupnje dva zrakoplova za tzv. početni napad<br />
pri gašenju požara<br />
(ii) smjernice za razvoj telekomunikacijskoga sustava i<br />
(iii) prijedlog natječajne dokumentacije za zrakoplov<br />
tipa amfibija i protupožarna vozila.<br />
PRATEĆE DJELATNOSTI<br />
A) Aktivnosti u nadležnosti<br />
"Hrvatskih šuma", p.o. Zagreb<br />
Dogovoreno je da će se:<br />
(i) pripremiti ugovori između "Hrvatkih šuma", p.o.<br />
Zagreb, i Šumarskoga instituta, Jastrebarsko<br />
(ii) pripremiti izvješće o već započetome procesu privatizacije<br />
neključnih aktivnosti (non-core activities)<br />
i knjigovodstveno-računovodstvenome sustavu,<br />
kako bi se utvrdilo trebaju li "Hrvatske šume",<br />
p.o. Zagreb podršku Projekta.<br />
B) Aktivnosti u nadležnosti Ministarstva<br />
unutarnjih poslova<br />
Radni program uključivao je pripremu smjernica za<br />
savjetnike za sustav GlS-a za centre za zaštitu od požara.<br />
C) Praćenje projekta (monitoring)<br />
Potvrđeno je da će se pripremiti ugovori između (i)<br />
Ministarstva poljoprivrede i šumarstva i šumarskoga<br />
instituta Jastrebarsko, za praćenje uspjeha šumskih radova,<br />
(ii) između Ministarstva poljoprivrede i šumarstva<br />
i Hrvatskoga ekološkoga društva za praćenje ekoloških<br />
utjecaja projekta i (iii) Ministarstva poljoprivrede<br />
i šumarstva i Instituta za turizam za praćenje ekonomskoga<br />
učinka projekta. Također je dogovoreno da<br />
će se Institutu za turizam na njegovo traženje pružiti<br />
stručna pomoć pri izradbi metodologije praćenja.<br />
Preduvjet za potpise navedenih ugovora i njihovu<br />
pravosnažnost je odobrenje godišnjih planova rada i<br />
metodologija od strane Svjetske banke.<br />
OSTVARAJ PLANA RADA<br />
Obnova šuma<br />
A) Obnova opožarenih površina<br />
Planirani su radovi izvedeni u potpunosti, a kakvoću<br />
radova potvrdila je Nadzorna misija Svjetske banke u<br />
lipnju <strong>1998</strong>. godine.<br />
Pošumljivanje je obavljeno u skladu s tehničkim<br />
smjernicama koje je odobrio Šumarski institut, Jastrebarsko<br />
i kriterijima propisanima u Izvješću misije<br />
Svjetske banke (Staff Appraisal Report, od 15. studenoga<br />
1996). Pošumljivanje je trajalo od listopada do<br />
prosinca 1997. godine.<br />
Uzgojni radovi (čišćenje pomlatka alepskoga bora)<br />
obavljeni su primjenom 3 načina čišćenja (čišćenje u<br />
linijama, čišćenje u obliku šah-polja i ostavljanje pojedinačnih<br />
stabalaca). Primijenjena su tri različita načina<br />
čišćenja kako bi se utvrdio optimalni način čišćenja<br />
pomlatka glede preživljavanja biljaka i troška čišćenja.<br />
Šumarski institut, Jastrebarsko, odobrio je tehničke<br />
smjernice za ovu vrstu rada.<br />
Radove su izvodili radnici "Hrvatskih šuma", p.o.<br />
Zagreb, ili privatne tvrtke.<br />
561
Naknada za podrivanje zemljišta ne može biti isplaćena<br />
jer "Hrvatske šume", p.o. Zagreb nisu poštivale<br />
natječajna pravila. Naime, javno nadmetanje objavljeno<br />
je bez prethodne suglasnosti Svjetske banke na natječajnu<br />
dokumentaciju. Svjetska banka prihvatila je<br />
naknadni pregled natječajne dokumentacije. Ako je izbor<br />
najpovoljnijega ponuđača bio u skladu s normama<br />
Svjetske banke, bit će odobrena naknadna isplata.<br />
Što se tiče radova obnove privatnih posjeda, Šumarija<br />
Dubrovnik utvrdila je oko 600 šumo-vlasnika i<br />
vlasnika maslinika zainteresiranih za sufinanciranje.<br />
Jedinične cijene za prvu godinu rada koju je priznala<br />
Svjetska banka su za: pošumljivanje s ručnim kopanjem<br />
1 <strong>11</strong>4 US$, pošumljivanje s podrivanjem 1 191<br />
US$ i čišćenja borovoga pomlatka 698 US$. Udjel zajma<br />
je 20 %.<br />
Tablica 3. Obnova opožarenih površina u Upravama šuma Split i Senj<br />
Vrsta rada<br />
Pošumljivanje s<br />
Uprava šuma<br />
Split<br />
Šumarija<br />
Zadar<br />
Izvršeno u<br />
1997.<br />
106.6<br />
Ukupni 5-<br />
godišnji plan<br />
ha<br />
%<br />
podrivanjem<br />
Šibenik<br />
28.2<br />
Split<br />
30<br />
Ukupno<br />
164.8<br />
Pošumljivanje<br />
Split<br />
Šibenik<br />
67.8<br />
s ručnom<br />
Split<br />
200<br />
pripremom tla<br />
Ukupno<br />
267.8<br />
Senj<br />
Senj<br />
20<br />
Pag<br />
5<br />
Ukupno<br />
25<br />
Pošumljivanje ukupno<br />
457.6<br />
4 500<br />
10,2<br />
Uzgojni radovi Split Zadar<br />
29<br />
Šibenik<br />
285<br />
Ukupno 314<br />
640<br />
49,1<br />
B) Osnutak rasadnika u Piketu kod Zadra<br />
Prijenos prava vlasništva na 9,35 ha poljoprivrednoga<br />
zemljišta na "Hrvatske šume", p.o. Zagreb, potvrđen<br />
je odlukom Vlade Republike Hrvatske od 18. rujna<br />
1997. godine. Zemljište se nalazi u predjelu Piket u<br />
općini Zemunik. Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva<br />
i "Hrvatske šume", p.o. Zagreb u listopadu 1997. godine<br />
potpisali su Ugovor o prijenosu prava vlasništva.<br />
C) Obnova Arboretuma u Trstenu<br />
Potpisan je Ugovor između "Hrvatskih šuma", p.o.<br />
Zagreb i Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti.<br />
Zaštita od požara<br />
A) Djelatnosti u nadležnosti<br />
"Hrvatskih šuma", p.o. Zagreb<br />
Zaštitne mjere<br />
Čišćenje rubnih dijelova sastojina alepskoga bora<br />
uz magistralne prometnice obavljeno je uspješno, u<br />
smislu izbora lokaliteta, planiranih površina i kakvoće<br />
izvedenih radova. Prorjcđivanje borovih sastojina u<br />
Upravi šuma Split obavljeno je na 90 ha, što iznosi<br />
53 % plana.<br />
Tablica 4. Zaštitne mjere od požara u Upravama šuma Split i Senj<br />
Vrsta rada<br />
Uprava šuma<br />
Šumarija<br />
Izvršeno<br />
Ukupni 5-godišnji plan<br />
%<br />
ha<br />
Prorjcđivanje<br />
Split<br />
Split<br />
40<br />
borovih sastojina<br />
Metković<br />
20<br />
Šibenik<br />
20<br />
Ukupno<br />
80<br />
562
Senj<br />
Senj<br />
20<br />
Ukupno prorjeđivanje<br />
100<br />
<strong>12</strong>00<br />
8,3<br />
Prorjeđivanje panjača<br />
Senj<br />
Senj<br />
5,8<br />
160<br />
3,6<br />
Rubno čišćenje<br />
Split<br />
Zadar<br />
17<br />
uz prometnice<br />
Biograd<br />
18<br />
Split<br />
40<br />
Makarska<br />
14<br />
Metković<br />
19<br />
Ukupno<br />
108<br />
560<br />
19,3<br />
Radove su izveli radnici "Hrvatskih šuma", p.o.<br />
Zagreb, ili privatne tvrtke.<br />
Jedinične cijene za prvu godinu rada koje je priznala<br />
Svjetska banka su za: prorijeđivanje borovih sastojina<br />
1 201 US$, rubno čišćenje uz prometnice 600 US$ te<br />
prorijeđivanje panjača 1 062 US$. Udjel zajma je 20 %.<br />
Program protupožarnih prometnica nije započeo u<br />
1997. godini, jer "Hrvatske šume", p.o. Zagreb, nisu<br />
poštivale natječajna pravila. Naime, javno nadmetanje<br />
objavljeno je u listopadu 1997. godine, ali bez prethodnoga<br />
odobrenja Svjetske banke, te ga Svjetska banka<br />
nije odobrila. Javno nadmetanje je poništeno.<br />
B) Aktivnosti u nadležnosti Ministarstva<br />
unutarnjih poslova<br />
Mjere predgašenja<br />
Potpisan je ugovor za sustav vremenske prognoze<br />
između Ministarstva unutarnjih poslova i Državnoga<br />
hidrometeorološkoga zavoda.<br />
Mjere gašenja<br />
Svjetska banka prihvatila je tehničke potkrijepe za<br />
opravdanost kupnje dva nova zrakoplova za tzv. početni<br />
napad pri gašenju požara vegetacije.<br />
Smjernice savjetnicima za izradbu telekomunikacijskoga<br />
sustava pripremljene su i dostavljene u Svjetsku<br />
banku na odobrenje.<br />
Prijedlozi natječajne dokumentacije za zrakoplov<br />
tipa amfibija i protupožarna vozila pripremljeni su i<br />
dostavljeni u Svjetsku banku na ocjenu.<br />
PRATEĆE DJELATNOSTI<br />
A) Aktivnosti u nadležnosti<br />
"Hrvatskih šuma", p.o. Zagreb<br />
Ugovor između "Hrvatskih šuma", p.o. Zagreb i<br />
Šumarskoga instituta, Jastrebarsko nije potpisan, jer<br />
Šumarski institut, Jastrebarsko nije dostavio detaljan<br />
plan rada koji prije potpisa ugovora treba odobriti<br />
Svjetska banka.<br />
"Hrvatske šume", p.o. Zagreb nisu pripremile detaljno<br />
izvješće o procesu privatizacije i uspostavi novoga<br />
knjigovodstvenoga sustava.<br />
B) Aktivnosti u nadležnosti Ministarstva<br />
unutarnjih poslova<br />
Smjernice za izradbu studija izvodivosti za sustav<br />
GlS-a za operativne centre za zaštitu od požara nisu<br />
pripremljene.<br />
C) Praćenje projekta (monitoring)<br />
Ugovor između (i) Ministarstva poljoprivrede i šumarstva<br />
i Šumarskoga instituta, Jastrebarsko za praćenje<br />
kakvoće šumskih radova nije potpisan, jer Šumarski<br />
institut, Jastrebarsko nije dostavio metodologiju<br />
rada, (ii) Ministarstva poljoprivrede i šumarstva i<br />
Hrvatskoga ekološkoga društva za praćenje ekoloških<br />
utjecaja projekta nije potpisan, jer je Svjetska banka<br />
zatražila detaljniju razradbu predložene metodologije<br />
rada. Institut za turizam još nije u potpunosti razvio<br />
metodologiju rada.<br />
Državna šumarska inspekcija odobrila je u ožujku<br />
<strong>1998</strong>. godine sve izvedene šumske radove.<br />
Financijski plan za <strong>1998</strong>. godinu<br />
Upravni odbor projekta 20. siječnja <strong>1998</strong>. godine<br />
odobrio je financijski plan projekta za <strong>1998</strong>. godinu<br />
u iznosu 40 471 499 US$ (35 827 378 USD udjel zajma,<br />
1 568 760 US$ udjel Proračuna i 3 075 361 US$ udjel<br />
"Hrvatskih šuma", p.o. Zagreb).<br />
Udjel zajma jamčen je pozicijom 109898 Zajam<br />
za obnovu šuma (IBRD) 183 300 000 kn i 109902 Zajam<br />
za obnovu šuma udio RH u provedbi zajma<br />
8 951 438 kn (NN 141 od 30. prosinca 1997).<br />
Koordinator projekta: Mr. sc. Jela Bilandžija,<br />
Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva<br />
563
ZNANSTVENI I STRUČNI SKUPOVI<br />
NEKI DOJMOVI S POSJETA NA DVA RADILIŠTA AUSTRIJSKIH<br />
SAVEZNIH ŠUMA, ORGANIZIRANIH U OKVIRU PROGRAMA<br />
23. SVJETSKOG PRVENSTVA SJEKAČA<br />
Kao stoje poznato, ove godine od 19 do 23. svibnja<br />
održano je 23. Svjetsko prvenstvo sjekača, kojeg je domaćin<br />
bila Austrija. Natjecanje je održavano naviše lokacija<br />
u Gornjoj Austriji, a središnje manifestacije u samom<br />
Gmundenu.<br />
U sklopu natjecanja organizirane su i popratne priredbe,<br />
a jedna od važnijih je bila i posjeta dvama radilištima<br />
Austrijskih saveznih šuma te sajam u Riedu.<br />
Kako je cjelovito izvješće o samom natjecanju<br />
objavljeno u časopisu "Hrvatske šume", ovdje ću iznijeti<br />
samo neka svoja zapažanja s posjeta navedenim radilištima,<br />
koja smatram aktualnim i za promišljanja vezana<br />
za problematiku gospodarenja u "Hrvatskim šumama"<br />
p.o. Zagreb.<br />
Valja napomenuti da su oba viđena radilišta smještena<br />
u visokoplaninskim (alpskim) uvjetima. Prvo u zoni<br />
gospodarskih šuma, a drugo u području zaštitnih šuma.<br />
Svrha posjeta bilo je upoznavanje s načinom planiranja<br />
i izgradnje šumskih prometnica u alpskom području,<br />
iznošenjem drvnih sortimenata žičarom i za nas<br />
posebnom atrakcijom- iznošenjem drvnih sortimenata<br />
u ekstremnim uvjetima (područje zaštitnih šuma) helikopterima.<br />
Na prvom radilištu, mogli smo se uvjeriti u izuzetno<br />
visok stupanj otvorenosti sastojina s prometnicama visokih<br />
standarda gradnje, koje se dugoročno planiraju i<br />
grade sukladno planiranim sječinama koje se vode osmišljenim<br />
redom.<br />
Na samom radilištu prikazanje rad žičare na iznošenju<br />
posječene drvne mase. Isti tip žičare mogli smo vidjeti<br />
u radu i kod našeg poduzetnika Papića. Ovdje želim<br />
naglasiti da se izrađuje i iznosi sva drvna masa<br />
deblja od 5 cm, kako listača tako i četinjača. Sortimenti<br />
su prikrajani u šumi. Celulozno drvo (ogrjevno)<br />
izrađivano je u višemetarskim sekcijama. Na više mjesta<br />
imali smo priliku vidjeti ogrjevno i celulozno drvo<br />
izrađeno u metarskom obliku i obvezatno pokriveno<br />
plastičnom folijom. Nigdje nije bilo moguće vidjeti<br />
ostavljen dio drvne mase u šumi, iako su troškovi<br />
izrade i iznošenja visoki.<br />
Na drugom radilištu prikazan je rad na iznošenju<br />
drvne mase posebno konstruiranim helikopterima za<br />
nošenje tereta. Rad je prikazan u području zaštitnih šuma<br />
kojima gospodare Austrijske savezne šume. Stovarište<br />
s kojeg polijeće helikopter i na koje donosi teret,<br />
nalazi se u neposrednoj blizini magistralne prometnice<br />
na visini oko 1000 m nadmorske visine. Sama sječina<br />
je u nedostupnom dijelu, do same granice šume, odakle<br />
nije drukčije moguće dopremiti posječene Sortimente.<br />
Visinska razlika između stovarišta i sječine je oko 600 -<br />
900 a horizontalna udaljenost do 2 km. Sječu obavlja<br />
grupa posebno obučenih sjekača (alpinisti), koji u sječini<br />
imaju kamp i tamo se nalaze čitav tjedan, vrše obaranje<br />
i pripremu tovara za helikoptere. Nosivost helikoptera<br />
je do 2,2 tone, prema čemu se formiraju tovari<br />
koji se kopčaju posebnom omčom.<br />
Sam helikopter dolazi na iznošenje kada je pripremljena<br />
dovoljna količina tereta za cjelodnevni rad i kada<br />
su ispunjeni uvjeti za letenje. Kada nam je spomenut<br />
mogući dnevni učinak od 500 m\ činilo nam se to nevjerojatnim,<br />
odnosno pogrešnim. Kada je helikopter<br />
poletio uvjerili smo se daje to moguće, jer je u spomenutim<br />
uvjetima prosječna tura trajala između 3 i 5 minuta,<br />
a prosječno je donosio po 2 m 3 . Tovari su se sastojali<br />
od čitavih okresanih ariševih stabala. Navođenje<br />
564
helikoptera na teret obavlja se GPS sustavom kod sjekača<br />
i u helikopteru.<br />
Na naš upit o isplativosti ovoga posla, odgovor je<br />
glasio: "Naravno da je gledano pojednostavljeno ovo<br />
neisplativo, ali ovo su zaštitne šume, to se obaviti mora,<br />
a ovo je najracionalniji način". Ovi se radovi izvode<br />
zbog zaštite od lavina i odrona, a cilj je širenje granice<br />
šume i omogućavanje obnove. Šuma je najbolji<br />
prirodni čuvar od elementarnih nepogoda.<br />
Ove radove za Austrijske savezne šume u konkretnom<br />
slučaju, izvodi njemačka privatna firma specijalizirana<br />
za poslove helikopterskog nošenja tereta. Trenutno<br />
za istog naručitelja na iznošenju drvnih sortimenata<br />
helikopterima rade i dvije austrijske firme.<br />
Na sajmu šumarstva, stanovanja i potrošnje, organiziranom<br />
u Riedu, u čijim je prostorima održana i zadnja<br />
najatraktivnija disciplina kresanja grana, želim naglasiti<br />
da je najviše izlagača i institucija angažirano na<br />
propagiranju potrošnje ogrjevnog drva. U čitavoj Austriji<br />
vidljiva je masovna kampanja propagiranja korištenja<br />
ogrjevnog drva kao najekološkijeg energenta.<br />
Dok je izgaranje drva samo vraćanje C0 2 u vječni ciklus<br />
kruženja materije u atmosferi uzetog asimilacijom,<br />
dotle korištenje fosilnih energenata (nafta, plin i osobito<br />
ugljen) ima za posljedicu povećanje količine C0 2 u<br />
atmosferi te emisiju ostalih štetnih tvari. Na svakom<br />
koraku vidljivi su napori šumovlasnika i proizvođača<br />
opreme za preradu drva, opreme za grijanje drvima i drvnim<br />
prerađevinama, da pobude potrošnju ogrjevnog<br />
drva. Želim napomenuti da Universität für Bodenkultur,<br />
Wien (BOKU) i Austrijsko ekološko društvo (Okosoziales<br />
Forum Österreich) izdaje časopis Okoenergie, koji<br />
je u siječnju tiskan u rekordnih <strong>11</strong>0 000 primjeraka.<br />
Svrha izdavanja časopisa je, kako je navedeno u naslovu,<br />
promicanje korištenja obnovljivih izvora energije.<br />
Isto je tako Gospodarska komora za poljoprivredu i<br />
šumarstvo Koruške izdala vrlo korisnu knjižicu pod naslovom<br />
Enenrgie aus Holz, u kojoj se na vrlo kvalitetan<br />
način obrazlažu sve prednosti korištenje energije drva i<br />
dokazuje njena ekonomičnost. Smatram da bi bilo vrlo<br />
korisno da se prevede i na hrvatski jezik, jer donosi niz<br />
vrlo praktičnih tablica za proračune u korišćenju ogrjevnog<br />
drva u svim pridolazećim oblicima (od oblovine,<br />
višemetrice, metrice, iverja do briketa), kao i korisnih<br />
podataka.<br />
Da ova kampanja nije pomodarstvo i kratkoga vijeka,<br />
govori i podatak da su šumovlasnici još 1992. god.,<br />
na simpoziju održanom u okviru sajma šumarstva i<br />
drvne industrije u Klagenfurtu, zadužili svog ministra u<br />
Europskoj zajednici u Strasbourgu, da se bori za potrošnju<br />
ogrjevnog drva, a da se zabrani potrošnja ugljena<br />
za grijanje u domaćinstvima. Tada su također izneseni<br />
zahtjevi i za zabranu reciklaže starog papira te<br />
pozvani svi sudionici simpozija na bojkot proizvoda od<br />
recikliranog papira.<br />
Ove sam primjere iznio samo radi potkrijepe stava<br />
da nije izlaz iz problema plasmana prostornog drva<br />
(celuloznog i ogrjevnog) u napuštanju njihove proizvodnje,<br />
već borbe za tržište i u krajnjem slučaju njegovo<br />
stvaranje.<br />
Ivan Hodić, dipl. inž. šum<br />
565
TREĆI HRVATSKI SEMINAR PERIVOJNE KULTURE, ZADAR 14 - 17. 10. <strong>1998</strong>.<br />
Pod pokroviteljstvom Ministarstva kulture Republike<br />
Hrvatske i Državne uprave za zaštitu prirode i okoliša,<br />
Horting Siscia - Grad Sisak organizirao je Treći hrvatski<br />
seminar perivojne kulture.<br />
Nakon prvog seminara koji se je održao u Opatiji<br />
1996. godine, drugog seminara u Osijeku 1997. godine,<br />
ovaj treći znanstveno-stručni skup održao se u Zadru<br />
od 14. do 17. 10. <strong>1998</strong>., u organizaciji Horting Sisciapoduzeća<br />
za projektiranje, izgradnju, održavanje zelenih<br />
površina i sportskih terena.<br />
Popis predavača s temama je sljedeći:<br />
1. Jadranka J a n j i ć, dipl. inž. šum.<br />
Načelnik odjela Gradskog zavoda za zaštitu spomenika<br />
kulture i prirode, Zagreb:<br />
Zaštita drvoreda u Donjem gradu Zagreba tijekom<br />
rekonstrukcije prometnica i infrastrukture.<br />
2. KatarinaOgresta, dipl. inž. arh.<br />
Projektant- J. P. Vrtlar, Dubrovnik:<br />
Prilog uređenju parka Gradac u Dubrovniku u povodu<br />
njegove stote obljetnice.<br />
3. Ivan Jeli ć, dipl. inž. agr.<br />
Rukovoditelj sektora Hortikultura - Nasadi d. o. o.<br />
Zadar:<br />
Pristup projektiranju novog perivoja Roberta Visianija<br />
u Šibeniku na temeljima povijesnog predloška.<br />
4. Srećko Čustić, dipl. inž. agr.<br />
Vlasnik Fontane, tvrtke za projektiranje, uređivanje,<br />
uzdržavanje i njegu biljnih površina i proizvodnju<br />
biljnog materijala, Zagreb:<br />
Realizacija obnove perivoja Roberta Vi s i a n ij a u<br />
Šibeniku.<br />
5. DraženGrgure vić, dipl. inž. agr.<br />
Voditelj Odjela za zaštitu prirode, projektiranje i obnovu<br />
povijesnih vrtova - Parkovi i nasadi d.o.o. Split:<br />
Obnova parka Emanuela Vi do vica<br />
6. Siniša Manoj lović, dipl. inž. šum.<br />
Voditelj odjela za izgradnju zelenih površina i njegu<br />
drveća - Horting Siscia-e - tvrtke za projektiranje,<br />
izgradnju i održavanje zelenih površina i sportskih<br />
terena:<br />
Hortikulturno uređenje industrijskog parka Tvornice<br />
Duhana Rovinj<br />
7. Hrvoje Skorup, dipl. inž. agr. - VOP<br />
Rukovoditelj Odjela za održavanje i izgradnju zelenih<br />
površina Parkovi d. d., Rijeka<br />
Sustavi kvalitete ISO 9000 i organizacijski proces<br />
održavanja zelenila<br />
8. Volker Stauch, dipl. inž. njege krajobraza<br />
Docent na Fakultetu njege krajobraza u Nuertingcnu<br />
Od prve crte do izgrađenog objekta - uporaba<br />
''CAD " u krajobraznoj arhitekturi.<br />
9. Erich Werft, dipl. inž. njege krajobraza,<br />
vlasnik Horting Siscia-e - tvrtke za projektiranje,<br />
izgradnju i održavanje zelenih površina i sportskih<br />
terena, Sisak:<br />
Prijedlog jedinstvenog opisa radova u vrtnoj tehnici.<br />
10. Amalija D e n i c h, dipl. inž. agr.<br />
Viši inspektor Državne uprave za zaštitu prirode i<br />
okoliša, Zagreb<br />
Nacionalni park Kornati i Park prirode Telašćica<br />
Svrha i značenje ovog znanstveno-stručnog skupa<br />
je prezentacija radova stručnjaka koji se bave zaštitom<br />
i održavanjem prirodne i parkovne baštine, kao ijedan<br />
od načina da ukazu na probleme prilikom realizacije.<br />
Danas, krajem dvadesetog stoljeća, više nema sumnje<br />
u vrijednosti povijesnih parkovnih prostora kao vrijednih<br />
ostvarenja proteklih stoljeća. U nas je baština<br />
vrtne arhitekture zanemarena, nedovoljno proučena pa<br />
čak i nepoznata, te se ne treba čuditi današnjem neshvaćanju<br />
prilikom obnove ovih prostora. U posljednjem<br />
desetljeću dvadesetog stoljeća dolazi do reanimacije<br />
vrta u njegovom povijesnom značenju i to upravo pod<br />
utjecajem pojačanog zanimanja za povijesnu parkovnu<br />
baštinu.<br />
Tako je i na ovom seminaru, u jednom dijelu, prezentirana<br />
projektna dokumentacija bazirana na istraživanju<br />
povijesne geneze do realizacije - obnova Parka<br />
Emanuela Vidovi ća u Splitu, Perivoja Roberta Visi<br />
an ij a u Šibeniku i prijedlog uređenja parka Gradac<br />
u Dubrovniku, povodom njegove stote obljetnice.<br />
Kojim putem krenuti i kako obnoviti povijesni perivoj<br />
nije uvijek jednostavno, iako su odrednice Venecijanske<br />
povelje 1964. god., Amsterdamske deklaracije<br />
1975. god., te povelje ICOMOS- IFLA 1981. god., o<br />
obnovi povijesnih vrtova vrlo određene.<br />
Perivoj R. Visianija nakon obnove<br />
566
Park Emanucla Vidovića - Izvedbeni projekt<br />
Jedna novina ovog seminara bila je upravo u segmentu<br />
predavanja izvođača koji su realizirali te projekte.<br />
Načini i etape izvođenja, kao i mnogi problemi tijekom<br />
izvođenja, pokazali su se vrlo interesantnim za<br />
sudionike seminara. Uočila se potreba za prezentacijom<br />
tog iskustvenog dijela u izvođenju radova, s kojim<br />
se mnogi stručnjaci suočavaju.<br />
Vezano uz realizacije izvođenja, prezentirana je problematika<br />
zaštite i održavanja drvoreda prilikom rekonstrukcija<br />
prometnica i infrastrukture na primjeru<br />
Donjeg grada, u Zagrebu. Značenje i vrijednost drvoreda<br />
u zelenom sustavu grada zahtijeva očuvanje, s čime<br />
se gotovo svakodnevno susreću stručnjaci koji svojim<br />
djelovanjem mogu utjecati na zaštitu.<br />
U okviru seminara prezentirana je elektronska obrada<br />
podataka u krajobraznoj arhitekturi CAD-om. Na<br />
osnovu konkretnih primjera iz prakse, prezentiran je<br />
put od skice do izrađenog objekta. Neosporna potreba i<br />
upotreba CAD-a u izravnoj obradi projektne dokumentacije<br />
donosi velike prednosti, što će biti i naše opredjeljenje<br />
u budućemu radu.<br />
Drugog dana seminara organiziranje stručni obilazak<br />
NP Kornati i Parka prirode Teiašćica, pod stručnim<br />
vodstvom Amalije D e n i c h, dipl. inž. i Ivana J e 1 i ć a,<br />
dipl. inž.<br />
Održavanje seminara perivojne kulture zahtijeva<br />
veliku organizaciju te Horting Siscia sigurno zaslužuje<br />
pohvalu. Osim prezentacije i upoznavanja radova od<br />
projekta do realizacije, vrlo je važna razmjena iskustava<br />
i upoznavanje samih sudionika.<br />
Sva predavanja obuhvaćena su u Zborniku seminarskih<br />
predavanja od 160 strana, koji je tiskan u organizaciji<br />
Horting Siscia-e.<br />
Jadranka Janjić, dipl. inž. šum.<br />
567
26. <strong>LIST</strong>OPADA <strong>1998</strong>. - II. EUROPSKI DAN BIOMASE<br />
26. listopada, koji je u godini određen kao dan biomase,<br />
u mnogim se europskim državama predstavljaju<br />
projekti i programi energetskog iskorištavanja biomase.<br />
Povodom II. europskog dana biomase, 22.<br />
listopada je na Šumarskom fakultetu Sveučilišta u<br />
Zagrebu predstavljen BIOEN - program korištenja<br />
energije biomase i otpada, u čijem su osmišljavanju<br />
sudjelovali i znanstvenici Šumarskog fakulteta. Pred<br />
dvjestotinjak studenata i nastavnika Šumarskoga fakulteta,<br />
nacionalni energetski projekt BIOEN predstavio je<br />
njegov voditelj Julije Domac, dipl. inž. iz Energetskog<br />
instituta "Hrvoje Požar" u Zagrebu. Predstavljanje je<br />
obuhvatilo dva video filma: prvi o hrvatskom konceptu<br />
nacionalnog programa korištenja biomase i drugi o<br />
svjetskim dosezima i iskustvima u korištenju šumske<br />
biomase: Video projekcije komentirali su i vodili raspravu<br />
inž. J.Domac i dr. se. S. R i s o v i ć .<br />
Europski dan biomase održava se pod pokroviteljstvom<br />
Europske unije, sa svrhom promicanja biomase<br />
kao ekonomski i ekološki prihvatljivog obnovljivog<br />
izvora energije, čije korištenje ima mnoge pozitivne<br />
učinke kako na energetski sektor tako i na poljoprivredu,<br />
šumarstvo, razvoj lokalnih zajednica i si.<br />
Biomasa je nakon vodnih snaga najznačajniji obnovljivi<br />
izvor energije u bližoj budućnosti. Biomasa, kao i<br />
njezini produkti, tekuća biogoriva i bioplin, nije samo<br />
potencijalno obnovljiva, nego i dovoljno slična fosilnim<br />
gorivima pa je moguća izravna zamjena. Od biomase<br />
se kao C0 2 -neutralnog goriva te općenito bioenergetskih<br />
sustava, očekuje značajan doprinos u stabiliziranju<br />
emisije stakleničkih plinova i ublažavanju<br />
efekta staklenika.<br />
Glavna prednost biomase u odnosu na fosilna goriva<br />
je neusporedivo manja emisija štetnih plinova i otpadnih<br />
tvari. Dodatne su prednosti zbrinjavanje i iskorištavanje<br />
otpada i ostataka iz poljoprivrede, šumarstva,<br />
drvne industrije, smanjenje uvoza energenata, ulaganje<br />
u poljoprivredu i nerazvijena područja, povećanje<br />
sigurnosti opskrbe energijom, otvaranje novih radnih<br />
mjesta.<br />
U svijetu je proizvodnja energije iz biomase u stalnom,<br />
značajnom porastu. Nedavno objavljeni dokument<br />
Europske unije White paper predviđa značajan<br />
porast proizvodnje energije iz biomase, čime bi njen<br />
udio u zemljama Europske unije, u odnosu na ostale<br />
obnovljive izvore u 2010. godini, iznosio čak 73 %.<br />
1996. godini njen je udio u ukupnoj potrošnji energije<br />
iznosio samo 4,6 %, dok na primjer taj udio u Finskoj<br />
iznosi 25 %, Austriji 13 %, a u Danskoj 7 %.<br />
Međutim, početkom prošle godine, Vlada Republike<br />
Hrvatske donijela je odluku o pokretanju nacionalnog<br />
programa korištenja energije biomase BIOEN.<br />
Program vode stručnjaci Energetskog instituta "Hrvoje<br />
Požar" iz Zagreba, uz pomoć i u suradnji s mnogim<br />
stručnjacima iz poljoprivrede, šumarstva i drugih struka.<br />
S obzirom daje Hrvatska zemlja sa značajnim šumskim<br />
i poljoprivrednim potencijalom, očekuje se da bi<br />
biomasa mogla u skoroj budućnosti igrati značajnu ulogu<br />
u proizvodnji energije.<br />
Glavni je cilj programa stvoriti preduvjete i otkloniti<br />
prepreke za poticanje i povećano korištenje ogrjevnog<br />
drva, drvnih otpadaka, slame te plinovitih i tekućih<br />
(etanol, metanol i bionafta) biogoriva u proizvodnji<br />
energije. Program je dugoročnog karaktera, a temeljit<br />
će se na pozitivnim iskustvima domaćih stručnjaka i iskustvima<br />
zemalja Europske unije koje s uspjehom<br />
provode takve programe. Program obuhvaća sve tehničke,<br />
tehnološke, zakonske i ostale potrebne mjere.<br />
Iako je program BIOEN pokrenut tek u ožujku<br />
<strong>1998</strong>, prvi značajan rezultat bilo je pristupanje IEA<br />
Bioenergy (ogranak International Energy Agency za<br />
poticanje znanstvene suradnje i istraživanja na području<br />
energetskog iskorištavanja biomase i otpada). Riječ<br />
je o značajnom uspjehu, budući daje IEA tradicionalno<br />
vrlo zatvorena institucija, i sve do nedavno nisu postojale<br />
ni formalne mogućnosti za pristupanje država nečlanicaOECD-a.<br />
Buduće su aktivnosti na programu BIOEN usmjerene<br />
na uobličavanje i pokretanje demonstracijskih projekata,<br />
prikupljanje informacija i poticanje istraživanja<br />
te stvaranje uvjeta za povećanu proizvodnju energije iz<br />
biomase i otpada. Pri tomu je posebno važno informiranje<br />
i uključivanje raznovrsnih gospodarskih subjekata<br />
te povezivanje svih zainteresiranih za međunarodnu<br />
suradnju.<br />
I.Martinić<br />
Ideja i programske osnove BIOEN-a<br />
U Hrvatskoj se do sada biomasa iskorištavala samo<br />
u kućanstvima i postrojenjima zanemarive snage, a u<br />
568
Okrugli stol: PROTUPOŽARNA PREVENTIVA<br />
Svjedoci smo niza rasprava o ovogodišnjim požarima,<br />
od Hrvatskoga državnog sabora do emisija na HRT<br />
i napisa u tisku, ali bez većeg naglaska na protupožarnu<br />
preventivu i što je posebno uočeno, bez šumarskih<br />
stručnjaka koji gospodare s najvećom površinom požarom<br />
ugroženog područja. Krećući se svakodnevno tim<br />
područjem, dovoljno educirani za rješavanje tog problema,<br />
mišljenja smo, kako u zajednici s ostalim stručnjacima<br />
možemo više učiniti u sprječavanju požara.<br />
Hrvatsko šumarsko društvo je stoga zajedno sa Zborom<br />
novinara za okoliš HND, organiziralo okrugli stol<br />
na spomenutu temu, uputivši pozive za raspravu predstavnicima:<br />
HŠD-a, "Hrvatskih šuma", p.o. Zagreb,<br />
Šumarskog fakulteta, Šumarskog instituta, Saborskog<br />
odbora za poljodjelstvo selo i seljaštvo, Saborskog odbora<br />
za prostorno uređenje i zaštitu okoliša, Ministarstvu<br />
unutarnjih poslova, Ministarstvu poljoprivrede i<br />
šumarstva, Hrvatske Vatrogasne zajednice, Zapovjedništva<br />
DVD, urednicima i novinarima HRT i tiska.<br />
Okrugli stol održanje 4. studenoga <strong>1998</strong>. godine u<br />
prostorijama HŠD-a.<br />
Odazvali su se gotovo svi pozvani stručnjaci, ukupno<br />
28 stručnjaka predstavnika spomenutih institucija i<br />
20 urednika i novinara HRT i tiska.<br />
Uvod u raspravu dali su predsjednik HŠD-a prof. dr.<br />
sc. Slavko Matić, direktor "Hrvatskih šuma", p.o.<br />
Zagreb Ivan Tarnaj, dipl. inž. šum. i predsjednica<br />
Zbora novinara za okoliš Hrvatskoga novinarskog<br />
društva i urednica na HRT Lidija First, prof. Mr. sc.<br />
Petar Jurjević rukovoditelj odjela za ekologiju u<br />
"Hrvatskim šumama" prikazao je šumske požare u<br />
<strong>1998</strong>. godini. Pismene materijale dostavili su i raspravljali<br />
Tomislav Starčević, dipl. inž. šum., prof,<br />
dr. sc. Šime Meštrović, dr. sc. Vice Ivančević i<br />
dr. sc. Joso Gračan.<br />
Nakon rasprave u koju su se uključili i ostali nazočni,<br />
Povjerenstvo za zaključke (Lidija Firšt, Tomislav<br />
Starčević, Željko Sutlar, MUP RH - Odjel za vatrogastvo,<br />
Branimir Prpić, Zoran Oštrić, tajnik<br />
Zbora novinara za okoliš i Hranislav Jakovac) pripremilo<br />
je, a nazočni prihvatili zaključke okruglog stola.<br />
ZAKLJUČCI<br />
1. Osmišljena, svrhovita i dugoročno učinkovita protupožarna<br />
preventiva pretpostavlja izradu i donošenje<br />
Prostornog plana Primorske Hrvatske, od<br />
rijeke Dragonje do poluotoka Prevlaka. Takav Prostorni<br />
plan, nudi dugoročnu podlogu za razvoj turizma,<br />
poljoprivrede, stočarstva, šumarstva i svih drugih<br />
gospodarskih djelatnosti, ali i vrlo jasnu obvezu<br />
korisnika prostora prema nužnom opsegu radova<br />
preventivne protupožarne infrastrukture.<br />
2. Jedinstvenom vrhovnom stožeru vatrogasne službe<br />
na razini države, kao savjetodavno multidisciplinirano<br />
koordinativno tijelo u djelatnosti protupožarne<br />
preventive, predlaže se ustrojavanje Znanstvenog<br />
savjeta za protupožarnu zaštitu, u kojem bi bili<br />
zastupljeni znanstvenici i stručnjaci svih disciplina<br />
nužnih za sveobuhvatnu i učinkovitu aktivnost zaštite<br />
od požara (vatrogasni stručnjaci, ekolozi, šumari,<br />
energetičari, hidrolozi, biolozi, agronomi, stručnjaci<br />
prostornog planiranja, meteorolozi, psiholozi,<br />
novinari pisanih i elektronskih medija, pedagozi i<br />
drugi), koji bi utvrđivali i predlagali programe ukupnih<br />
aktivnosti na organizaciji protupožarne zaštite.<br />
3. Potrebno je da stručnjaci "Hrvatskih šuma" u suradnji<br />
sa odgovarajućim službama Županija odmah na<br />
cijelom području Hrvatske priđu izradi Procjene<br />
opasnosti od šumskih požara. Takva procjena bit će<br />
temelj za izradu Jedinstvenog programa protupožarne<br />
zaštite, iz kojeg će se prema prioritetima i u<br />
skladu sa osiguranim financijskim sredstvima programirati<br />
godišnja dinamika izgradnje protupožarne<br />
infrastrukture (protupožarne prosjeke sa elementima<br />
šumskih cesta, terenskim rasporedom i brojem primarnih<br />
i sekundarnih promatračnica, broj i vremenski<br />
raspored ophodarske protupožarne dojavne službe,<br />
sredstava veze, interventne opreme, broj veličina<br />
i raspored punktova za smještaj specijaliziranih udarnih<br />
grupa za brze intervencije, smještaj i raspored<br />
zračnih snaga za gašenje požara i drugo).<br />
4. Na području priobalja, "Hrvatskim šumama" mora<br />
se sa razine države osigurati financijska podrška<br />
za organiziranje kvalitetne i čvrste šumarske<br />
službe, koja će provedbom gospodarskih mjera u<br />
svim šumama mediterana kontinuirano čuvati sklop<br />
sastojina i relativnu vlažnost prizemnog rašća, stalno<br />
davajući prednost autoktonim vrstama bjelogorice<br />
u odnosu na čiste borove sastojine, čišćenje<br />
(uklanjanje) suhe trave i zapaljivog drvnog materijala<br />
uz prometnice i naselja, kao i trajno provođenje<br />
propisanog šumskog reda, vodeći računa o višenamjenskoj<br />
funkciji tih šuma. Takvom trajnom aktivnošću,<br />
bit će osigurana protupožarna preventiva ali i<br />
brzo represivno djelovanje specijalno obučenih jedinica,<br />
ako do pojave vatre i dođe.<br />
5. Nužno je izmjenama odredbi zakonske regulative<br />
koja se bavi protupožarnom preventivom osigurati<br />
ozbiljno povišenje visine kaznenih mjera kao i u-<br />
činkovitost pravosudnih organa za prekršitelje<br />
propisanih mjera zaštite od požara.<br />
6. Ukupnu aktivnost na zaštiti od požara mora pratiti<br />
akcija (pokret) trajne edukacije stanovništva, te<br />
osnivanja dobrovoljnih vatrogasnih društava u<br />
najvećem broju mjesta duž priobalja, koja će svo-<br />
569
jom trajnom aktivnošću osiguravati opću psihozu<br />
maksimalne pažnje u provedbi protupožarne preventive.<br />
Ovaj pokret svojom aktivnošću moraju<br />
pratiti televizija, radio, tisak, leci, posteri, plakati,<br />
stoljnjaci, ubrusi, suncobrani i dr.<br />
7. Vlasnike zapuštenih poljoprivrednih površina i<br />
vlasnike privatnih šuma u kojima se ne provode<br />
gospodarske mjere i nužan opseg mjera zaštite od<br />
požara, potrebno je stimulativnim mjerama privoliti<br />
na privođenje površina svojoj namjeni, ali i<br />
vrlo jasno predvidjeti oštre sankcije zbog ne provođenja<br />
zakonskih obveza prema namjeni određene<br />
površine.<br />
8. Metodologiju obračuna šteta od šumskih požara<br />
na području mediterana, nužno je znanstveno<br />
utvrditi dodajući zanemarivoj vrijednosti izgorene<br />
drvne mase ogromnu vrijednost općekorisnih<br />
funkcija tog područja (klima, voda, kisik,<br />
fauna, biodiverzitet, krajolik i dr.). Iskazivanjem<br />
vrijednosti štetnih posljedica od šumskih požara bez<br />
svih općih dobara koje šuma proizvodi i pruža,<br />
ozbiljno iskrivljujemo sliku o veličini, dugoročnosti<br />
i značenju posljedica šumskog požara na mediteranu,<br />
pa se ovogodišnja iskazana šteta od 990 milijuna<br />
kuna mnogostruko uvećava i mjeri se milijardama<br />
kuna.<br />
9. Treba jasno reći državi, kako je nemoguće osigurati<br />
potrebnu dinamiku i provedbu svih ovih mjera<br />
pa onda i smanjenje broja požara i opožarenih<br />
površina i tragičnih posljedica, bez dodatnog osiguranja<br />
trajnih stabilnih izvora financijskih sredstava,<br />
no isto tako moramo istaknuti da je i vrlo<br />
skupa a učinkovita i dobro organizirana preventiva,<br />
uvijek mnogostruko jeftinija od posljedica koje<br />
iza sebe ostavlja vatrena stihija.<br />
10. Apelirati na javne medije da u svojim emisijama,<br />
odnosno napisima, osiguraju primjerenu stručnost<br />
i multidiscipliniranost u obradi svake teme.<br />
H. Jakovac<br />
SIGURNOST I ZDRAVLJE PRI ŠUMSKOME RADU<br />
(Ljubljana, 26. studenog <strong>1998</strong>)<br />
Pod ovim je naslovom 26. studenog <strong>1998</strong>. godine<br />
održano međunarodno savjetovanje na Gozdarskem<br />
institutu Slovenije u Ljubljani. Organizator savjetovanja<br />
koji je okupio približno 70 sudionika iz Slovenije,<br />
Hrvatske i Austrije, bila je Zveza gozdarskih društev<br />
Slovenije.<br />
Prema iskazu organizatora, glavni ciljevi savjetovanja<br />
bili su: 1. sagledati različite oblike zaštite zdravlja<br />
pri šumskome radu (zdravstvene, zakonodavne, socijalne,<br />
obrazovne...), 2. suočiti raznovrsne interese svih<br />
sudionika šumskoga rada: države, poslodavaca, šumarskih<br />
radnika, šumovlasnika, osiguravajućih društava...,<br />
3. razmijeniti spoznaje o stanju zaštite na radu u<br />
šumarstvu s inozemstvom te 4. potaknuti istraživanja u<br />
svezi sa zaštitom zdravlja šumarskih radnika.<br />
Savjetovanje je bilo podijeljeno u četiri tematska<br />
područja: Sigurnost pri šumskome radu u Sloveniji i<br />
kod susjeda, Ustroj sigurnosti i zaštite zdravlja,<br />
Mogućnosti i prijedlozi za poboljšanja, Zakonodavstvo<br />
i izobrazba. U okviru prve tematske skupine<br />
organizator je pozvao Heinricha Stadlmana, dipl.<br />
inž., direktora Zavoda za socijalno osiguranje poljoprivrednika<br />
iz Beča, i doc. dr. Ivana Marti n ića, voditelja<br />
kolegija Zaštita na radu u šumarskoj proizvodnji na<br />
Šumarskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu, za prikaz<br />
stanja sigurnosti i zdravlja pri šumskome radu u Austriji<br />
i Hrvatskoj. Pripremljen je referat Sigurnost i zdravlje<br />
pri šumskome radu u Hrvatskoj autora Ivana<br />
Gozdarski vestnik<br />
570
Martinića (SF) i Perice Frkovića, ("Hrvatske<br />
šume"p. o. Zagreb).<br />
Izlagači na savjetovanju bili su stručnjaci iz šumarskih<br />
znanstvenih ustanova (Biotehniška fakulteta<br />
Ljubljana, Gozdarski institut Slovenije, Šumarski fakultet<br />
u Zagrebu), šumarskih poduzeća (Zavod za gozdove<br />
Slovenije, "Hrvatske šume" p. o. Zagreb), šumarskih<br />
srednjoškolskih ustanova, institucija medicine rada<br />
i ustanova za rehabilitaciju invalida rada, predstavnici<br />
osiguravajućih društava, Ministarstva unutarnjih<br />
poslova, Ministarstva rada, Zavoda za mirovinsko<br />
osiguranje, udruge poljoprivrednika te predstavnici<br />
šumarskih sindikata.<br />
Od ukupno 21-og izloženog referata, njih 9 je objavljeno<br />
u tematskom broju Gozdarskog vestnika, vol.<br />
56, br. 9. izašlom početkom studenog <strong>1998</strong>.<br />
Svi referati bit će tiskani u Zborniku savjetovanja,<br />
čije se izdavanje očekuje u prvom tromjesječju 1999.<br />
godine.<br />
U konceptu potrajnoga gospodarenja šumom, briga<br />
za zdravlje i sigurnost pri šumskome radu jedan su od<br />
pokazatelja održivoga razvoja. Uz premalu pozornost<br />
države i mnoge propuste šumarstva kao jedne od najrizičnijih<br />
djelatnosti, posljedice radnih nesreća i profesionalnih<br />
bolesti svakim su danom sve značajnije.<br />
Kako su se mnogi sudionici složili da u uvjetima<br />
razvoja tržišnoga gospodarstva šumarstvo, zasada, nije<br />
prepoznalo sigurnost i zdravlje šumarskih radnika kao<br />
dugoročno značajan interes, još se uvjerljivijom čini<br />
misao jednog od govornika savjetovanja: Čovjek je<br />
naše najveće bogatstvo, zato često ne vrijedi ništa.<br />
I. Martinić<br />
KNJIGE I ČASOPISI<br />
Izdavač: Matica hrvatska, Delnice- PodružnicaFužine,<br />
<strong>1998</strong>., urednica Ivana Kauzlarić, ilustracije Zlata<br />
Bujan-Kovačević, za izdavača Nives Marijanović, tisak<br />
Tiskara SANT, Samobor, naklada 2000 primjeraka.<br />
Vodič je opsega 80 stranica, formata 21x14 cm,<br />
obogaćen sa 100 naoko jednostavnih ali lijepih i korisnih<br />
ilustracija. Prikazan je fužinarski kraj, koji je<br />
smješten u jugozapadnom dijelu našeg lijepog i još uvijek<br />
šumama bogatog Gorskog kotara, a koji obuhvaća<br />
naselja Fužine, Lič, Vrata, Belo Selo, Benkovac i<br />
Slavicu, gdje su šume temelj opstanka i napretka.<br />
Naizgled mala knjiga kao putopisno štivo pruža bogatstvo<br />
informacija o kraju "koji možda još niste upoznali",<br />
te vas rođeni Vratarci i Fužinarci "vode na najljepša<br />
mjesta svog romantičnog zavičaja".<br />
Već sami naslovi iz sadržaja govore o širini informacija:<br />
1. Fužinarski kraj<br />
2. Naše crkve i kapelice<br />
3. Naš život<br />
IZLAZ VRATA - VODIČ ZA LANDRAFCE PO FUZINARSKOM KRAJU<br />
Z. Bujan-Kovačević, A. Frković, dr. M. Karlović<br />
4. Znameniti fužinarci<br />
5. Naši običaji<br />
6. Šetnja i skitnja<br />
7. Flora za album<br />
8. Dalekozor za ptičji svijet<br />
9. Lov puškom, udicom i fotoaparatom<br />
571
10. I planine zovu<br />
<strong>11</strong>. Rekreacija i zabava<br />
<strong>12</strong>. Okrijepite se i pridite još koji put<br />
Naposljetku nalazimo: Zaključak, Bilješku o autorima,<br />
Popis donatora, Sadržaj i Preglcdnu kartu.<br />
Na početku putopisa saznajemo da "Gorani toga<br />
kraja žive žive usred zelenog odmarajućeg krajolika<br />
šuma i potočnih dolina okruženim planinskim vrhovima<br />
Burnog Bitoraja, Viševice, Kobiljaka i Tuhobića".<br />
Za mjesto Fužine kažu "Ime je naše Fužina" (fucinakovačnica)<br />
i tvrde daje postojalo već u XVI. stoljeću, a<br />
bilo je središte prevozništva, trgovine i obrta. Prikazan<br />
je razvoj Fužina i ostalih naselja, do grba općine 1996.,<br />
koji simbolizira tri narječja hrvatskog govora toga kraja.<br />
Interesantna je povijest i način izgradnje kuća,<br />
crkvi, kula i dvoraca. Nekada potrebni majstori obrtnici,<br />
prevoznici, trgovci i stočari nestali su. Nema više<br />
ugljara pepeljara, dužičara, kolara. To su danas šumari<br />
u Šumariji Hrvatskih šuma Fužine, zatim pilanari,<br />
građevinari, pčelari, farmeri, službenici, radnici drvodjelske<br />
struke (tvornica pokućstva u Vratima) i drugi.<br />
Od znamenitih Fužinaraca spomenuti su, medu<br />
mnogima, dr. Franjo R a č k i, teolog, povjesničar, profesor<br />
fizike itd., a šumarima je drago naći ime velikana<br />
hrvatskog šumarstva Vatroslava Račkog, (Fužine,<br />
1842. -Đakovo, 1917), zemaljskog šumarskog nadzornika<br />
školovanog u Križevcima, jednog od pokretača<br />
obnove Hrvatsko-slavonskog šumarskog društva<br />
(1876), urednika Šumarskog lista i Šumarsko-lovačkog<br />
kalendara, autora stručnih rasprava i knjiga "O<br />
sečcnju i gojenju šumah" (Sisak, 1870) i " Lučba u<br />
šumarstvu" (Zagreb, 1872).<br />
Fužinarski kraj bogat je rijetkim i zaštićenim biljem,<br />
"koje nemojte zatirati branjem", kao npr. snježni<br />
runolist na Bitoraju. Raznovrsna staništa kraja su raj za<br />
ptice. Nažalost "svadbeni pijev" tetrijeba gluhana zauvijek<br />
je umuknuo u bitorajskim šumama. Ovdje se zadržao<br />
lijepi broj sisavaca i ptica koje se vode kao lovna<br />
divljač. Najzastupljenija je srna, zatim jelen na Preradovićevu<br />
vrhu i Viljaku, koji s mrkom medvjedom znade<br />
ugroziti i sigurnost prometa, a i sami postaju žrtvom.<br />
Nalazimo i divlje svinje, ali i vuka koji je posebno zaštićena<br />
životinjska vrsta, kao i divlja mačka, vjeverica,<br />
zerdav i novouseljeni ris.<br />
Autori "Vodiča za landrafee po fužinarskom kraju" na predstavljanju<br />
brošure u Samoboru 21. listopada <strong>1998</strong>. Slijeva Alojzije<br />
Frković, Zlata Bujan-Kovačević i dr. se. Maks Kar 1 ović<br />
(Foto: Boris Debogović)<br />
Da biste saznali nešto više o prošlosti i sadašnjosti<br />
fužinarskog kraja, nabavite vodič kod Matice hrvatske<br />
Delnice - Podružnica Fužine.<br />
Tiskanje vodiča potpomogli su mnogi Fužinarci i<br />
ostali, spomenimo Hrvatsko šumarsko društvo Zagreb<br />
i J.P "Hrvatske šume", Zagreb.<br />
Knjiga je predstavljena u okviru Matice hrvatske<br />
najprije u Zagrebu, zatim 29. srpnja u Fužinama i 21.<br />
listopada <strong>1998</strong>. u Samoboru. Na promociji u Fužinama<br />
u ime autora o knjizi je govorila i zahvalila svima koji<br />
su, uz autore, zaslužni da je knjiga tiskana, autorica<br />
ilustracija gđa Zlata Bujan-Kovačević te je<br />
između ostalog naglasila: Ova je knjižica samo maleni<br />
doprinos sačinjen s puno pažnje i poštovanja i za najsitniji<br />
detalj u želji da oni koji žive tu, kod nas doma,<br />
uvide kakvo specifično nasljedstvo u tradiciji imaju na<br />
raspolaganju, da ga sačuvaju za svoju dobrobit i svoju<br />
djecu.<br />
Mladen Skoko, dipl. inž. šum<br />
I fužinarske "planine zovu" - Bitoraj, šume prašumskog<br />
tipa, Bitorajske bijele stijene, jama Ledenica, Viševica<br />
kao najviši vrh toga kraja, Viljak, Lipovača samo<br />
su neki od prelijepih predjela za izlet i planinarenje.<br />
Mogućnosti rekreacije i zabave također su velike. Prvi<br />
turistički posjet vlakom zabilježen je davne 1874. i koji<br />
je najavio turizam kao mogućnost toga kraja.<br />
572
VRBE<br />
ZA DIVLJAČ<br />
ZAKLON I PREHRANA<br />
O vrbama, njihovom značenju s gledišta zaklona i<br />
prehrane za divljač, o osnivanju zasada i drugom, pisao<br />
je Prof. inž. Julius Valtyni sa Šumarskog fakulteta u<br />
Zvolenu u Slovačkoj, u slovačko lovačko-ribolovnom<br />
časopisu "Polovnictvo a rybärstvo" <strong>12</strong>/97. Prenosimo<br />
to neznatno skraćeno našim čitateljima, a bit će, nadamo<br />
se, ponajprije zanimljivo uzgajivačima divljači.<br />
Vrbe rastu od nizina do visokih planina, u močvarama<br />
i na relativno suhim šljunkovitim padinama. Većina<br />
vrsta dobro podnosi veliku količinu vlage u tlu, kolebanje<br />
vlažnosti u tlu i razine podzemne vode. Neke vrste<br />
dosta su otporne na sušu.<br />
Pri ocjenjivanju potrebe za vlažnosti tla, vrbe često<br />
pogrešno procjenjujemo, jer zajednička osobina većine<br />
vrsta nisu velike potrebe vode, već mala zasvisnost od<br />
količine dostupne vode. Njihova velika raširenost na<br />
obalama vodotoka, uvjetovana je njihovom sposobnošću<br />
da dobro podnose prevelike količine vode i kolebanje<br />
njene razine, što druge drvenaste vrste ne mogu.<br />
Odlikuju se brzim rastom i velikom plodnošću. Bogato<br />
rode svake godine, sjeme im odnosi vjetar, obično<br />
na poplavljeno tlo s kojega se povukla voda i na kojemu<br />
nema biljnog pokrova. Značajna je i sposobnost vegetativnog<br />
razmnožavanja vrba koja se često koristi za<br />
osnivanje novih nasada.<br />
Reznice od vrbovih prutova, odrezane u vrijeme vegetativnog<br />
mirovanja i posađene u proljeće, u pravilu,<br />
se dobro zakorijene i iz njih izrastu nove biljke. Reznice<br />
vrste svrstane u sekciju Caprea (ponajprije reznice<br />
vrste iva - Salix caprea) se ne zakorjenjuju i nasade ive<br />
nemoguće je osnivati vegetativnim razmnožavanjem.<br />
Lovni značaj vrba<br />
Značaj vrba za lovstvo očituje se u stvaranju zaklona<br />
i proširenju prehrambene baze za divljač, koje proistječu<br />
iz mnogih njihovih osobina, ponajprije brzog rasta,<br />
široke ekološke amplitude (drugim riječima: sposobnosti<br />
rasta u vrlo različitim stanišnim uvjetima) i vegetativnog<br />
razmnožavanja.<br />
Vegetativno razmnožavanje i brzi rast novih biljaka<br />
omogućavaju relativno brzo osiguranje primjerenog<br />
zaklona za mnoge vrste divljači na vlažnim staništima,<br />
ponajprije za fazane i divlje patke. Osim pružanja zaklona,<br />
neke vrste značajne su kao brstno-ogrizne vrste<br />
za divljač, jer imaju slatko lišće i koru velike prehrambene<br />
vrijednosti.<br />
Iako divljač rado jede vrbe, smišljeno osnivanje vrbovih<br />
površina za brst i ogriz više je iznimka nego pravilo<br />
(u Slovačkoj). Nekoliko takvih površina osnovano<br />
je u okviru melioracije prirodne sredine narušene gradnjom<br />
hidroelektrane (Cicrny Väh).<br />
U inozemstvu, primjerice u Austriji, korištenje vrba<br />
za poboljšanje prehrambenih uvjeta u lovnim revirima,<br />
posebno u planinskim i visokoplaninskim predjelima<br />
siromašnim u prehrani, bilo je predmetom opširnog istraživanja,<br />
a istovremeno se površine za brst i ogriz često<br />
osnivaju u lovnoj praksi.<br />
Za pogodne brstno-ogrizne vrste sa slatkim listovima<br />
i korom koje divljač traži, autor navodi sljedeće vrste<br />
autoktonih vrsta vrba i njihove križance:<br />
Bijela vrba (Salix alba), drvo koje je moguće uzgajati<br />
u tzv. glavatom obliku. Oblikovanje "glave" nisko<br />
nad tlom pruža izvrsni zaklon i mjesto za gniježdenjc<br />
divljih pataka.<br />
Bademasta vrba (Salix amygdalinä) ima pretežno<br />
grmast i granat izgled, a raste u visinu 2 do 4 m. Pogodna<br />
je za stvaranje gustiša u nižim položajima i u oblastima<br />
vlažnih šuma.<br />
Košarasta vrba (Salix viminalis) raste kao snažni<br />
grm s ravnim šibljastim granama koje su savitljive i koriste<br />
se za izradu košara i drugog. Cesto se uzgaja u vrbicima<br />
za dobijanje šiblja za pletenje, koji se djelomično<br />
koriste za zaklon za fazane. Ako se vrbici koriste kao<br />
brstno-ogrizne površine, pruće po pravilu nije za pletenje.<br />
Taje vrba pogodna za teška tla nižih i srednjih položaja.<br />
Gornja granica raširenosti je približno 700 m<br />
nadmorske visine.<br />
Siva vrba (Salix elaeagnos) ima rast niskog grma.<br />
Raste pretežno u oblasti vapnenastih stijena srednjih i<br />
viših položaja do <strong>12</strong>00 m nadmorske visine, gdje daje<br />
prednost šljunčanim prudovima u blizini gorskih potoka.<br />
Tamo može pridonijeti poboljšanu prehrambenih<br />
uvjeta u lovnim revirima.<br />
Rana vrba (Salix daphnoides) raste kao veliki grm<br />
ili nisko stablo s glatkim sivim deblom i relativno rijetkom<br />
krošnjom. Za nju je tipično rano cvjetanje, u pravilu<br />
cvjeta prva među vrbama, prije nego iva. Voli vapnenasta<br />
i pjeskovito-ilovasta tla po obalama rijeka i<br />
gorskih potoka.<br />
Laponska vrba (Salix lapponum) raste kao niski grm<br />
na suhim položajima do 1600 i čak 1900 m nadmorske<br />
visine, u blizini visokoplaninskih potoka gdje ju je moguće<br />
smatrati brstno-ogriznom drvenastom vrstom.<br />
Brst i ogriz vrba značajan je divljači i s motrišta same<br />
egzistencije nasada grmastih vrba. Takvi vrbici trebaju<br />
redovitu rezidbu u intervalima od 3 do 5 godina. Divljač<br />
ogriza vrbe nepravilno i može zamijeniti rezidbu šiblja i<br />
uvjetovati povećanje intenziteta njihovog rasta.<br />
573
U slučaju vrlo intenzivnog ogriza i prijeteće opasnosti<br />
od uništavanja nasada vrba može se kombinirati<br />
sadnja vrsta vrba koje divljač traži s vrstama koje imaju<br />
gorku koru i lišće i divljač ih ne brsti i ne ogriza. Takve<br />
su vrste, prema autoru primjerice:<br />
Krhka ili krta vrba (Salix fragilis), stablo koje raste<br />
na sličnim staništima kao bijela vrba.<br />
Prašljika ili lovor-vrba (Salix pentandra) koja pretežno<br />
raste kao snažni grm čak do 1300 m nadmorske<br />
visine.<br />
Rakita (Salix purpurea) je relativno raširena grmasta<br />
vrba, često se nalazi na obalama vodotoka i šljunčanim<br />
naplavinama od nizina do planinskih predjela gdje<br />
tvori guste miješane šumice s johom. Može se vrlo dobro<br />
vegetativno razmnožavati. Njeno lišće i mladi izbojci<br />
su izrazito gorki i divljač ih ne brsti i ne ogriza.<br />
Barska vrba (Salix cinerea) raste kao niski grmić ili<br />
grm na sličnim staništima kao rakita.<br />
Crna vrba (Salix myrsinifoliä) ima grmasti rast, zauzima<br />
više položaje, čak do 2000 m nadmorske visine.<br />
Puzava vrba (Salix repens) je niski grm s poleglim<br />
deblom i uspravnnim grančicma. Zauzima vlažna mjesta<br />
na nižim i srednjim položajima, većinom na siromašnim,<br />
vlažnim do zabarenim tlima i divljač je ne<br />
brsti i ne ogriza.<br />
Osnivanje nasada<br />
Prije sadnje vrbika moramo ustanoviti veličinu i karakter<br />
novih nasada, prema koncepciji uzgoja divljači i<br />
konkretnih uvjeta, posebno prehrambenih i mogućnosti<br />
zaklona za sitnu divljač. U biti, može se raditi o<br />
brsto-ogriznoj površini, površini za zaklon sitne divljači<br />
ili o kombiniranom korištenju novoosnovanih vrbovih<br />
nasada.<br />
Važnaje njihova lokalizacija, pri čemu je pogodnije<br />
osnivanje nekoliko manjih površina (2 do 4 ara) nego<br />
jedne jednako velike površine. Optimalno rješenje je<br />
sustav različito velikih međusobno spojenih površina<br />
za brst i ogriz, te zaklon. Na nekima od njih mogu se<br />
posaditi i druge vrste za zaklon i prehranu, čime se povećava<br />
raznovrsnost cijelog sustava.<br />
Kada imamo jasan cilj, opseg i lokalizaciju nasada,<br />
izaberemo prema konkretnim stanišnim uvjetima vrstu<br />
vrbe i količinu sadnog materijala. Pri osnivanju vrbovih<br />
nasada koristimo 20 do 30 cm duge reznice<br />
promjera 2 do 3 cm. Sade se u ranije načinjene rupice<br />
čvrstom sadilicom. (Zabadanjem reznice izravno u tlo<br />
povrijedila bi im se kora i pupovi). Razmak sadnje je<br />
0,3 x 0,3 ili 0,6 x 0,6 m.<br />
Vrbe s kojih ćemo uzimati reznice izaberemo još u<br />
proljeće ili ljeto, kada je lakše nego u vrijeme vegetacijskog<br />
mirovanja odrediti vrstu. Ako nismo sasvim<br />
sigurni, raspitajmo se kod stručnjaka šumarske ili botaničke<br />
struke (tekst je ponajprije namijenjen lovcima).<br />
Možemo im odnijeti i izbojke. S podignutog nasada<br />
možemo ubrzo uzimati nove reznice određenih vrsta<br />
vrba za osnivanje novih vrbika. Druga mogućnost je<br />
nabavka sadnog materijala u rasadnicima, osobito kultivara<br />
bijele vrbe.<br />
Izabrane površine poorati treba prije sadnje i podrljati<br />
(potanjurati), te pognojiti. Takva priprema površina<br />
preporuča se posebno za osnivanje vrbika na zatravljenim<br />
površinama gdje bi bujno rastuća trava zagušila<br />
mlade bijke. Ako osnivamo vrbike na svježim<br />
šljunčanim naplavinama, priprema tla prije sadnje nije<br />
potrebna.<br />
Reznice posadimo rano u proljeće, zatim pratimo<br />
kako su se primile i njihov početni rast, eventualno rast<br />
zeljastih biljaka uz njih. U slučaju potrebe nasad njegujemo.<br />
Uspješno osnovane nasade vrbe određene za dobijanje<br />
zaklona za sitnu divljač u trećoj godini nakon<br />
sadnje orežemo, čime postižemo povećani intenzitet<br />
rasta i gušći nasad. Daljnje mjere uzgoja i zaštite poduzimamo<br />
prema konkretnom stanju nasada i njihovom<br />
lovnom korištenju.<br />
Na kraju, iako su vrbe s lovnog gledišta, vrlo zanimljive<br />
drvenaste vrste, njihovom smišljenom korišćenju<br />
za lovačke ciljeve se do sada posvećivala mala pozornost.<br />
Nezahtjevnost glede stanišnih uvjeta, jednostavna<br />
sadnja, uzgoj i zaštita vrbovih nasada, mogućnost dobijanja<br />
zaklona za sitnu divljač i poboljšanje prehrambenih<br />
uvjeta lovnih revira za papkastu divljač, stvaraju<br />
pretpostavke za njihovo daljnje svrsishodno širenje.<br />
(Napomena: Botanički nazivi korišteni iz knjige:<br />
Inž. Josip Herman: Šumarska dendrologija, Stanbiro,<br />
Zagreb, 1971.).<br />
Preveo i pripremio: Zoran Timarac, dipl. inž. šum.<br />
574
NOVI MAGISTRI ZNANOSTI<br />
JOSIP MALNAR<br />
"Istraživanje stojbinskih uvjeta<br />
za naseljavanje malog tetrijeba (Lyrurus<br />
tetrix L.) na području Gorskog<br />
kotara" - naziv je magistarskog<br />
rada koji je na Šumarskom<br />
fakultetu Sveučilišta u Zagrebu, dan<br />
iza blagdana sv. Huberta, u srijedu,<br />
4. studenog <strong>1998</strong>. uspješno obranio<br />
Josip Mal nar, dipl. inž. šum. iz<br />
Tršća, upravitelj Šumarije Gerovo,.<br />
delničke Uprave šuma JP "Hrvatske<br />
šume" p.o. Zagreb, postigavši akademski<br />
stupanj magistra znanosti.<br />
Magistarski rad, koji obuhvaća<br />
ukupno 87 stranica teksta, s 23 tablična<br />
prikaza i preglednim zemljovidom<br />
istraživane potencijalne<br />
stojbine malog tetrijeba, Mal nar<br />
je izradio pod vodstvom dr. se.<br />
Dominika Rag uža, izvanrednog profesora u miru. U<br />
povjerenstvu na završnom ispitu i obrani magistarske<br />
radnje, uz profesora R a g u ž a, bili su prof. dr. sc. Joso<br />
Vukelić, dekan Šumarskog fakulteta kao predsjednik<br />
i prof. dr. sc. Paula Durbešić s Prirodoslovnomatematičkog<br />
fakulteta Sveučilišta u Zagrebu.<br />
Magistarski rad je podijeljen u šest osnovnih poglavlja,<br />
u kojima je M a 1 n a r preko spoznaja o obitavanju<br />
malog tetrijeba u prošlosti Hrvatske i sinekološkim<br />
uvjetima za njegovo obitavanje te sretno odabranim i<br />
izučenim primjerenim lokalitetom na području Gorskog<br />
kotara, dokazao da je reintrodukcija ovog predstavnika<br />
šumskih koka moguća i provediva.<br />
Kao potencijalnu stojbinu za unašanje malog tetrijeba<br />
ili ruževca pristupnik je odabrao visinske česti Velikog<br />
i Malog Risnjaka, hrvatskog Snježnika, Guslicu i<br />
Jelenje (<strong>11</strong>00-1450 mnm) na ukupnoj površini od 3400<br />
ha. U odnosu na antropogene utjecaje (u raduje obrađeno<br />
10 mogućih aktivnosti, koje bi mogle utjecati na stabilnost<br />
vrste) sretna je okolnost daje veći dio istraženog<br />
područja (najnovijim proširenjem) obuhvaćen Nacionalnim<br />
parkom Risnjak, što bitno povećava stupanj<br />
sigurnosti, odnosno postotak vjerojatnosti da će reintrodukcija<br />
ruževca uspjeti.<br />
U poglavlju Rezultati istraživanja i rasprava,<br />
Ma Ina r je utvrdio da razlike između planinske vegetacije<br />
Alpa, gdje obitava soj tetrijeba ruževca koji bi poslužio<br />
za reintrodukciju, i vegetacije Dinarida nisu značajne,<br />
što drugim riječima znači da bi prehrambeni potencijal<br />
istraživanog područja bio zadovoljavajući. Slično<br />
je stanje i s entomofaunom, posebice<br />
one iz skupine Collembola,<br />
kao animalnom komponentom ishrane.<br />
Iako na istraženom području<br />
vlada umjereno hladna klima s prosječnim<br />
padalinama od 3500 mm<br />
(Lividraga 3770), visokom relativnom<br />
zračnom vlagom, čestim proljetnim<br />
i kasno jesenskim mrazevima,<br />
te visokim i dugotrajnim snježnim<br />
pokrivačem, podatak da najmanje<br />
oborina padne u kolovozu<br />
(166 mm) Mal nar smatra povoljnom<br />
okolnošću, budući da upravo<br />
tada koka vodi još nedorasle piliće.<br />
Uz tri najveća europska predatora<br />
- vuka, reintroduciranog risa i<br />
smeđeg medvjeda, koji obitavaju u<br />
Gorskom kotaru, M a 1 n a r navodi 10 vrsta dlakavih i 7<br />
vrsta pernatih predatora koji bi mogli ugroziti početnu<br />
mini populaciju malog tetrijeba. Da bi utvrdio prisutnost<br />
kuna (bjelice i zlatice) i lisice, koje predstavljaju<br />
najveću opasnost svim šumskim kokama (nedvojbeno<br />
dokazano u nas na primjeru tetrijeba gluhana), pristupnik<br />
je postavio 10 lovki na raznim nadmorskim visinama<br />
tijekom ljeta i zime, prateći tako njihovo prisuće od<br />
<strong>11</strong>00 do 1450 m nadmorske visine. Na nadmorskoj<br />
visini od 1450 m nije ulovljen niti jedan predator!<br />
Zaključak magistarske radnje prema kojem postoje<br />
uvjeti za naseljavanje tetrijeba ruževca na istraženom<br />
području Gorskog kotara, Mal nar temelji na ovim<br />
spoznajama:<br />
- meteorološki podaci istraživanog i komparativnog<br />
staništa na kojima ruževac obitava bitno se ne razlikuju,<br />
- što se biljne hrane tiče Hrvatska (Gorski kotar) ima<br />
stanovite prednosti spram onima u Italiji (Trentino) i/ili<br />
Sloveniji (Alpe). Slično je i sa utvrđenim bogatstvom<br />
faune člankonožaca, što bi sve zajedno s antropogenim<br />
čimbenicima moglo činiti stanište prikladnog boniteta<br />
za naseljavanje, opstanak i uzgoj malog tetrijeba.<br />
Ocijenivši magistarski rad pristupnika Josipa Mal -<br />
nara dipl. inž. šum. originalnim djelom, koje predstavlja<br />
vrijedan doprinos šumarskoj znanosti i praksi,<br />
članovi povjerenstva u svom pismenom izvješću istakli<br />
su da rezultati istraživanja daju spoznaju da šumarstvo,<br />
uz raniju reintrodukciju risa i europskog dabra, reintroducira<br />
još jednu životinjsku vrstu u šume Hrvatske.<br />
575
Zanimljivi su bili odgovori ispitanika na upite članova<br />
povjerenstva u svezi s kompatibilnošću malog i<br />
velikog tetrijeba kada im se prostori preklapaju, odnosno<br />
koji su pravi razlozi za sve to učestaliji muk na nekad<br />
brojnim pjevalištima tetrijeba gluhana u Gorskom<br />
kotaru.<br />
Josip M a 1 n a r rođen je 21. siječnja 1956. od oca Josipa<br />
i majke Marije r. Hudolin u Selu kod Tršća. Oženjen<br />
je i otac dviju kćeri. Srednju šumarsku školu završio je u<br />
Delnicama, a studij šumarstva na Šumarskom fakultetu<br />
Sveučilišta u Zagrebu, diplomiravši 1. ožujka 1983. Pripravnički<br />
staž odradio je u Šumariji Gerovo, u kojoj nakon<br />
niza dužnosti u šumarstvu čabarskog kraja od 1. sije-<br />
čnja 1992. obnaša dužnost upravitelja. Uz članstvo u Hrvatskom<br />
šumarskom društvu i skupštini Hrvatskog lovačkog<br />
saveza, ovlašteni je dužnosnik za obavljanje poslova<br />
stručne službe za provedbu lovnogospodarske osnove<br />
za lovište "Snježnik" koncesionara tvrtke "Finvest<br />
Corporation" d.d. Čabar. Izradio je sam ili u koautorstvu<br />
više lovnogospodarskih osnova i programa uzgoja divljači,<br />
a u knjizi akademika Dušana K1 e p c a "Iz šumarske<br />
povijesti Gorskoga kotara u sadašnjost" (Zagreb<br />
1997.) poglavlje Životinjski svijet Gorskog kotara. Povremeno<br />
se javlja u lovačkim glasilima.<br />
Alojzije Frković<br />
PORTRETI<br />
U Šumarskom listu br. 7-8., 1997., str. 391-404 objavljen<br />
je pregledni članak "Fran Žaver Kesterčanek,<br />
velikan hrvatskog šumarstva" autora M. Skoka.<br />
U zaključku članka spomenuto je između ostalog, da se<br />
nije mogao dobiti odgovor na pitanje<br />
da li se F. Ž. Kesterčanek aktivno bavio<br />
lovom.<br />
U međuvremenu dobili smo pismo<br />
gde Marije Stjepanović, kćerke<br />
F. Ž. Kcsterčaneka', kojim se zahvalila<br />
na korektnom i iscrpnom prikazu<br />
rada njezina oca. Kako pismo<br />
sadrži podatke koji upotpunjuju saznanja<br />
o F. Ž. Kesterčaneku, donosimo<br />
ga u nešto skraćenoj verziji.<br />
Povodom našeg telefonskog razgovora<br />
u studenom 1997., kada sam<br />
Vam priopćila da sam od nećakinje<br />
Jasne Lasić - kćeri mojega pok.<br />
brata Frana, primila separat Vašeg<br />
prikaza "o radu i djelovanju mojega<br />
oca u hrvatskome šumarstvu ", odlučila<br />
sam Vam uputiti pismo, te upotpuniti<br />
Vaša saznanja o mojem ocu.<br />
Radosna sam i želim Vam ponovo<br />
zahvaliti u moje osobno i u ime<br />
moje obitelji na trudu, korektnom i<br />
iscrpnom izlaganju, zaista velikog i<br />
plodnog rada mojega oca u hrvatskoj šumarskoj praksi<br />
i znanosti.<br />
. Marija Stj epano vi ć, mr. Ph., (rođena 1902.) najmlađa je i jedina<br />
živa od sedmero djece F. Z. Kcsterčaneka. Živi u<br />
Dubrovniku. Ostala djeca u Kesterčanekovoj obitelji bili su: Mila,<br />
učiteljica (1884-1967), Sidonija, bankovna činovnica (1886-1977),<br />
Vladimir, profesor (1887-1961), Frano, odvjetnik (1890-1978),<br />
Štefanija, profesor i ekonomist (1892-1986) i Olga, farmaceut<br />
(1895-1984), supruga kipara Ivana Mcštrovića.<br />
576<br />
PRILOG ŽIVOTOPISU FRANA ZAVERA KESTERCANEKA<br />
Prošlo je već dosta vremena, od kada sam razmišljala,<br />
kako bi bilo dobro, da se netko od mladih šumarskih<br />
stručnjaka zainteresira i ponovo vrednuje djelo mojega<br />
oca, za mojeg života, sada u našoj slobodnoj Hrvatskoj.<br />
&£--#&— G. ~n* rirtrti truje -rrt~a -*& s>-»^c4<br />
e/i.
avno, imam saznanja i dobro se sjećam ponašanja mojega<br />
oca, njegovih afiniteta, moralnih, političkih i socijalnih<br />
nazora.<br />
Točno je daje moj otac promicao razvoj lovstva u<br />
Hrvaš tko/, uredujući i "Lovačko-ribarski viestnik",<br />
sjećam se daje pričao, kako je sudjelovao u velikim lovovima<br />
oko Varaždina, Križevaca i Kalnika, na imanju<br />
grofa Bombellesa i dr.<br />
Moj otac bio je zaista aktivan lovac u mlađim godinama,<br />
imao je cijeli lovački pribor, lovačku pušku i dr.<br />
U prilogu Vam dostavljam dio pisma priloženog oporuci,<br />
u kojem ističe da sinu Vladimiru<br />
ostavlja lovačku pušku i cijela lovački<br />
"nared". Ovo pismo bilo je<br />
naslovljeno na mojeg brata pok.<br />
Frana, kao izvršitelja oporuke.<br />
Moj otac bio je izuzetno karakteran<br />
čovjek, jake osobnosti, što nije<br />
bilo lako u vremenu mađarskih<br />
presizanja prema Hrvatskoj, nijekanja<br />
hrvatskog nacionalnog bića,<br />
ukratko mađarizacije. Jasno je, da<br />
je zbog svojeg nepokolebivog, ispravnog<br />
nacionalnog opredjeljenja<br />
(promicao je hrvatski jezik u napisima<br />
i hrvatsku kulturu unutar šumarske<br />
struke), čvrstih moralnih<br />
uvjerenja, kao ogorčeni protivnik /ž<br />
mađarona, imao vrlo velikih poteškoća,<br />
tako nije napredovao u službi<br />
i dobio viši plaćevni razred. Dobro<br />
se sjećam daje otac posebno prezirao<br />
mađarone (osobe koje su i svoja<br />
prezimena mijenjale i podilazile<br />
režimu zloglasnog bana Khuena<br />
Hedervarva). Dakle, otac nije<br />
mogao dobiti odgovarajući rang na<br />
fakultetu, bivao je ignoriran, ali se<br />
nije dao slomiti, iako je samo s jednom<br />
plaćom hranio deset osoba u<br />
obitelji (uključujući ženu, sedmom<br />
djece, kućnu pomoćnicu i sebe).<br />
U obitelji sam često slušala očeve<br />
kritike spram mađarskog ponižavanja<br />
Hrvatske, zatim žestoke<br />
prigovore na prilagođavanje pojedinih<br />
njegovih suvremenika odnarođavanju.<br />
Slušala sam i o njegovom<br />
dobrom slaganju s profesorima<br />
Petračićem i Levakovićem.<br />
Otac je odlazio na oporavak i liječenje<br />
u razna kupališna mjesta (toplice)<br />
pa je pričao o njihovim ljepotama.<br />
Kako vjerojatno već znate, vodio<br />
je mnoge ekskurzije svojih đaka<br />
na posebno vrijedne šumske lokalitete, pa vam u prilogu<br />
šaljem i jednu presliku naloga za ekskurziju, s<br />
originalnim pečatom Rektorata kr. sveučilišta Franje<br />
Josipa I u Zagrebu iz 1902.<br />
Kako već izložih, moj otac je bio vrlo moralan čovjek,<br />
skroman i radišan, a o tome govori i u izvornom<br />
naznačenom pismu izvršitelju oporuke mojem pok. bratu<br />
Franu, stoje također prilog ovog mog pisma, u preslici.<br />
Bio je vrlo duhovit, u društvima veliki kozer.<br />
Želio je da mu djeca budu obrazovana, pa je nastojao<br />
da i muška i ženska djeca završe tadašnju srednju<br />
?^^5A»
školu (do 1910. postojao je licej za žensku mladež, a<br />
gimnazija za mušku mladež), što je bila rijetkost u ono<br />
doba. Smatrao je da prosvjećena osoba, školovana i<br />
pismena neće biti "odvisna " od drugih i da na taj način<br />
može izgraditi istinski karakter i biti "svoj", kao što<br />
kaže lijepo naš Senoa u jednoj svojoj pjesmi.<br />
Na kraju ovoga priloga i nekoliko riječi koje je o F.<br />
Ž. Kesterčaneku kao čovjeku napisao prof. dr. A. Ugrenović,<br />
kome je Kestcrčanek bio profesor na Šumarskoj<br />
akademiji.<br />
- Kada mi danas (tj. 1926, op. M. S.) posmatramo<br />
Kesterčanekov lik iz perspektive od pola stoljeća onda<br />
nam se on ukazuje kao potpun čovjek, zato što su u njemu<br />
bili ujedinjeni i sliveni svi kvaliteti valjanog čovjeka,<br />
vrsnog nastavnika, plodnog literarnog radnika, iskrenog<br />
druga i poštenog čovjeka.<br />
- Kao čovjek, Kesterčanek je bio potpuno svoj. To<br />
znači, on je bio posve izgrađenog individualiteta, posve<br />
određene ideologije i kamenih načela. Volja mu je bila<br />
jača od čelika. Zato je on tako odlučno i uporno branio<br />
svoja načela i protiv onih koji su bili jači vlašću. Moral<br />
mu je bio tvrdi od kamena. Zato se on u svojoj nesebičnoj<br />
ljubavi borio za ideale šumarstva ne pitajući dali će<br />
stradavati osobno.<br />
- Sve te svoje odlične sposobnosti, nagomilane u fizički<br />
slabom tijelu dao je on zapravo nama - šumarstvu<br />
i šumarima. Dao je jednako šumarskoj nauci, literaturi,<br />
udruženjima (šumarskom i lovačkom), staležu i<br />
domovini.<br />
- Sto god piše, piše snagom velike uvjerljivosti. Pretrpan<br />
radom nije mogao previše ulaziti u detalje. Ali što<br />
je pisao sve je bilo dobro provareno i prekaljeno kritikom<br />
njegova oštra uma. Ništa od njega nije gola recepcija<br />
tuđih ideja.<br />
- Kesterčanek koji je upravo lomio sebe radeći za<br />
interese šumarstva, koji se - kao i svaka jaka individua -<br />
borio s mnogo prepreka i neprijatelja, nije se dospio<br />
baviti naučno-istraživačkim radom u današnjem smislu<br />
riječi. Morao je u isto vrijeme biti nastavnik i funkcioner<br />
dvaju udruženja, urednik dvaju listova, borac za<br />
ugled staleža i literarni radnik. Upravo je čudo odakle<br />
je crpio toliku energiju....(Pola stoljeća šumarstva,<br />
Zagreb 1926, str. 130-134).<br />
Mladen Skoko, dipl. inž. šum.<br />
IZ HRVATSKOGA ŠUMARSKOG DRUŠTVA<br />
EKSKURZIJA HRVATSKOGA ŠUMARSKOG DRUŠTVA, OGRANAK<br />
ZAGREB NA PODRUČJE SJEVERNOG VELEBITA<br />
Članovi HŠD, Ogranak Zagreb, krenuli su 18. rujna<br />
ove godine autobusom u 8 h iz Zagreba na područje<br />
Sjevernog Velebita, i u Krasno stigli u <strong>12</strong> h , gdje su u<br />
šumariji boravili 3 dana. Svaki dan su prema programu<br />
obilazili pojedine predjele i sastojine uz stručno vodstvo.<br />
Ovdje vrijedi napomenuti daje Šumarija Krasno prema<br />
Ivančeviću (1997) utemeljena<br />
1765. godine i danas zauzima površinu<br />
od 35.000 ha.<br />
Odmah nakon odmora sudionici<br />
ekskurzije posjetili su u Krasnarskoj<br />
dulibi, odjel 16, lijepu sjemensku<br />
sastojinu jele. Ova sastojina ima<br />
drvnu zalihu 440 mVha, a od toga<br />
jeli pripada 301 m 3 /ha.<br />
Nakon toga slijedi put do predjela<br />
"Oltari", gdje se pruža prekrasan<br />
vidik na otok Krk, mjesto Basku<br />
te mali otok Zec. Poslije "Oltara" svi<br />
sudionici ekskurzije dolaze u svetište<br />
Majke Božje od Krasna, gdje<br />
župnik vlč. Nikola Komušanac<br />
daje podatke o samom svetištu, njegovom<br />
nastanku, kao i zaslugama<br />
578<br />
šumara za današnju opstojnost ovoga poznatog svetišta.<br />
Priređeno je i primanje u objektu koji je još u izgradnji<br />
za buduće hodočasnike.<br />
U mjestu Krasno posjetili smo Osnovnu školu, koja<br />
nosi ime akademika prof.dr Milana A n i ć a. Tu se nalazi<br />
i njegova bista.<br />
Slika I. Sudionici ekskurzije ispred osnovne škole akademika prof. dr. sc. Milana An ića<br />
u Krasnom.<br />
(Koto: Mladen Stojković)
Drugi dan boravka započeo je posjetom Velebitskom<br />
botaničkom vrtu koji se nalazi na 1480 m, a u njega<br />
se ulazi s ceste odmah nakon odvojka za planinarski<br />
dom Zavižan. Osnivanje vrta pripada prof. Kušanu, a<br />
prošle je godine navršio 30. obljetnicu osnutka (1967-<br />
1997). Za osnivanje toga bilo je važno otkriće mnogobrojnog<br />
bilja koje raste na Velebitu, pa se tako i danas u<br />
vrt mogu unositi samo biljke koje rastu na tome području.<br />
Sudionici te ekskurzije bili su zahvaćeni vrlo<br />
jakim i hladnim vjetrom (srednja godišnja temperatura<br />
iznosi 3,5 °C).<br />
Nakon posjete botaničkom vrtu sudionici ekskurzije,<br />
pod vodstvom prof, dr Željka Poljaka, prolaze<br />
jednim dijelom Premužićevom stazom, koja je dugačka<br />
50 km i danas nosi ime osnivača. Tu se mogla<br />
uočiti i pretplaninska bukva sa smrekom.<br />
Nakon "Premužićeve staze" sudionici dolaze u Zavižan,<br />
gdje je priređen odmor i ručak, a potom upoznavanje<br />
s radom meteorološke postaje.<br />
Poslijepodnevni program sastojao se od posjete Štirovači.<br />
U odjelu <strong>11</strong> nalazi se smreka, bukva i jela, od<br />
togaje smreke 10%, a drvna masa iznosi 542 mV ha. Na<br />
pokusnoj plohi drvna masa iznosi 720 mV ha, prirast<br />
7,5 m\ Ovdje je kvalitetna jela većih dimenzija.<br />
Najednom drugom lokalitetu čujemo zaboravljenu<br />
riječ "femlšlag". Tu nalazimo i primjer ovoga zahvata u<br />
sastojini. Ipak, glede ove rijetkosti dozvoljavamo nekoliko<br />
riječi više o tome. Taj oblik gospodarenja - uzgojnih<br />
zahvata - pogodan je, a čini neku sredinu<br />
između prebornog i jednodobnog načina. Jedno od<br />
glavnih načela je: sastojina nije proizvod nego sredsvo<br />
za dobivanje što većih prihoda. Pomlađivanje u prebornoj<br />
šumi nema početka ni kraja; u skupinastom gospodarenju<br />
obnova započinje slobodnim stvaranjem središta<br />
pomladnih skupina (prirodno, umjetno ili kombinirana<br />
obnova). Za ovaj uzgojni zahvat potrebna je<br />
sloboda duha, stručna smionost, stvaralačka sposobnost<br />
i intelektualna stručnost u prvome redu, oslobađanje<br />
od formalizma i shematizma. Ovdje se može očekivati<br />
da će tako i biti.<br />
Treći dan ekskurzije (20. rujna <strong>1998</strong>.) odlazimo u<br />
predio "Rakita" kraj Oltara. Slijedi upoznavanje s ranijim<br />
pošumljavanjem crnog bora koje je izvršeno uz<br />
riperanje tla na 40-60 cm (mehanička obrada tla) te<br />
sadnju crnog bora 2 + 0 u kontejnerima veličine 18 cm.<br />
U blizini se nalazi mlada kultura crnoga bora podignuta<br />
sjetvom sjemena. Uočen je velik broj individua.<br />
Slijedi put u Senjsku Dragu. Od "Oltara" cestom -<br />
serpentinama put vodi do Sv. J urj a, potom u Dragu.<br />
U prošlosti ovdje nije bilo šume, pa su bujice s kamenjem<br />
odlazile u grad Senj. Prva pošumljavanja započela<br />
su 1847. godine s više vrsta, no uspješno je pošumljen<br />
samo crni bor. Danas Senjska Draga ima zaštitni<br />
karakter, površine 1500 ha, uže područje, i 3135 ha šire<br />
područje. Pregledane su još neke sastojine na širem području,<br />
pa se tako došlo i do autoktonoga (R o n č e v i ć)<br />
crnog bora.<br />
Na kraju našeg posjeta Sjevernom Velebitu, voditelj<br />
stručnog dijela ekskurzije dr. Vice Ivančević upoznao<br />
je sudionike sa spomenikom i grobom Kajeta<br />
K. n e ž i ć a (1786-1848) na cesti (Jo z c f i n a) u blizini<br />
lugarske kuće. Knežić je bio vojnik , projektant cesta i<br />
drugih objekata.<br />
Nakon toga sudionici kreću prema Zagrebu.<br />
I ovom prilikom HŠD, Ogranak Zagreb, još se jednom<br />
zahvaljuje direktoru Hrvatskih šuma inž. Ivanu<br />
Tarnaju, Upravi šuma Senj, Šumarskom društvu,<br />
Ogranak Senj, Šumariji Krasno i svim kolegama iz<br />
Uprave Senj, koji su sudjelovali, vodili te omogućili<br />
uspjeh ove izuzetno vrijedne i lijepe ekskurzije.<br />
Mladen Stojković<br />
Slika I. Sjemenska sastojina jele Krasnarskaduliba, odjel 16.<br />
(Foto: Mladen Stojković)<br />
579
IN MEMORIAM<br />
MIRKO KOLESAR, dipl. inž. šum. (1938 - <strong>1998</strong>)<br />
Ova za Surname" očito kobna godina,<br />
tek je ušla u posljednju trećinu<br />
a već nam odnosi 14. po redu radno<br />
aktivnog kolegu i prijatelja. Oni koji<br />
su se malo duže zadržali na godišnjem<br />
odmoru, još polovicom<br />
srpnja su ga viđali ili radili s njim, a<br />
sada 10. rujna, nepuna dva mjeseca<br />
kasnije ispratili smo ga na vječni<br />
počinak. Doslovce iz "vrućeg" posla,<br />
koji ne priznaje privatni život i<br />
ne poštuje radno vrijeme, a zbog<br />
kojeg za sebe nikada nije imao dovoljno<br />
vremena, otišao je na prinudni<br />
vječni odmor na žalost našu,<br />
njegove djece Silve i Hrvoja te ostale<br />
rodbine.<br />
U širokom krugu prijatelja i<br />
poslovnih partnera među šumarima,<br />
lovcima, drvoprerađivačima i<br />
svima koji su ga poznavali diljem<br />
Hrvatske ali i u drugim zemljama,<br />
posebice u Italiji, Austriji i Sloveniji,<br />
tužno je odjeknula vijest o njegovom<br />
zaista preranom odlasku.<br />
Mirko Kolesar, diplomirani<br />
inženjer šumarstva rođenje 25. kolovoza<br />
1938. godine u Jakšiću kraj<br />
Požege. Nakon osnovne škole, maturira<br />
na realnoj gimanziji u Požegi,<br />
te upisuje studij i diplomira na<br />
Šumarskom odsjeku Šumarskog fakulteta<br />
Sveučilišta u Zagrebu. Po<br />
završetku studija zapošljava se u<br />
"Jugoinspektu" u Zagrebu, u poslovnici<br />
za drvne proizvode, na poslovima<br />
preuzimanja drvnih proizvoda,<br />
uglavnom za izvoz. Tu "peče<br />
zanat" sa željom da mu to jednoga<br />
dana bude podloga za ulazak u sam<br />
vrh onog dijela struke kojem se želio<br />
posvetiti. Taj se cilj počeo ostvarivati<br />
dolaskom u Exportdrvo u<br />
Šumski sektor gotovo davne 1969.<br />
godine. U njemu je on radio i ostao<br />
do svoje smrti svih 29 godina. Najprije<br />
je to bilo u tehničkoj službi, a<br />
potom u komercijalnoj, na svim poslovima<br />
do šefa odjela u zadnjih deset<br />
godina.<br />
U mlađim smo ga danima<br />
najčešće sretali u ličkim šumama i<br />
utovarnim lukama za drvo Jablancu,<br />
Senju i dr., a kasnije diljem Hrvatske.<br />
Koliko je samo puta pored<br />
kvalitetnije robe talijanima "utrapio"<br />
i malo prozuhlu bukvu snijegom<br />
zaustavljenu pirmjerice na<br />
"Jelovim tavanima", malo "štokirani"<br />
javor negdje u Gorskom kotaru,<br />
višta u staroj Jugoslaviji, a kasnije<br />
će i inž. Tihoraj, kao šumarski stručnjak,<br />
promijeniti više radnih mjesta<br />
i sredina.<br />
Poslije diplome na Poljoprivredno-šumarskom<br />
fakultetu Univerziteta<br />
u Beogradu, inž. Lovrić svoj<br />
radni vijek počinje u Skoplju, a zamalo<br />
mušičavi hrast iz Slavonije ili<br />
pak malo kružljivu topolu. A koliko<br />
je tek puta posredovao da Exportdrvo<br />
uplati "malo avansa" da plaća<br />
u šumariji može na vrijeme biti isplaćena.<br />
Pričekati kupca u kasno<br />
nedjeljno poslijepodne, a zatim s<br />
njime rano sljedećeg dana "samo<br />
skoknuti" do Blaža u Osijek, do Bože<br />
u Požegu, zatim kod brata u Jakšić<br />
i kao usput pogledati još robu u<br />
Migalovcima, sutra u firmu, a poslije<br />
podne nešto napraviti u vinogradu<br />
u Zelini, subotom u lov (ili na<br />
radnu lovačku obvezu) i tako neprekidno,<br />
jednako dinamično do<br />
posljednjeg dana. Uvijek spreman<br />
pomoći, učiti, ali i prenijeti svoje<br />
znanje na druge, posebno mlade<br />
ljude šumare i lovce, čovjek, koji se<br />
nije znao ozbljno ljutiti, čovjek "širok"<br />
kao njegova Slavonija, zlatnog<br />
i velikog srca barem kao njegova<br />
zlatna Požeška dolina, čovjek kojega<br />
su "svi štovali i poštovali" kao i<br />
njegovog did' Đurkana.<br />
Njegova djeca, o kojoj je zbog<br />
prerane smrti životne družice morao<br />
sam brinuti, iako danas već odrasli,<br />
ostali su iznenada bez očeve<br />
svekolike potpore, firma i struka<br />
bez zrelog i uspješnog stručnjaka a<br />
svi mi bez dobrog i dragog nam prijatelja.<br />
Laka mu hrvatska gruda<br />
i vječna mu slava<br />
H. Jakovac<br />
U 84. godini života u Novoj<br />
Gradiški je 18. rujna preminuo<br />
Tihoraj Lovrić, dipl. inž. šumarstva.<br />
Kolega Lovrić rođen je 18.<br />
studenog 1914. u Punatu na otoku<br />
Krku. Zbog prirode očeva posla,<br />
koji je po zanimanju bio željezničar,<br />
obitelj je često mijenjala bora-<br />
580<br />
TIHORAJ LOVRIĆ, dipl. inž. šum. (1914 -<br />
<strong>1998</strong>)<br />
tim službuje u Bitoli, Nišu i Cetinju.<br />
U navedenim mjestima bavi se uređivanjem<br />
bujica, a u Banskoj upravi<br />
u Cetinju vodio je radove na uređenju<br />
bujičnog područja "Sutorina"<br />
kod Herceg-Novog. Na ovom mjestu<br />
prestaje raditi zbog odlaska na<br />
vojnu dužnost uoči Drugoga svjet-
skog rata. Na službi u Nezavisnoj<br />
državi Hrvatskoj dodijeljeno mu je<br />
mjesto u Ravnateljstvu šuma Gospić,<br />
gdje radi u Građevinskom odjelu.<br />
Treba istaknuti daje sudjelovao<br />
na trasiranju cesta Marija Snižna-<br />
Krivi put i Sveti Juraj-Krasno.<br />
Nakon službovanja u pojedinim<br />
mjestima Hrvatske (Sušak, Crikvenica,<br />
Pazin i Zagreb), dospijeva i u<br />
Novu Gradišku, gdje obavlja različite<br />
poslove. Godine 1966. zapošljava<br />
se u ondašnjem Šumskom<br />
gospodarstvu Slavonska Požega,<br />
radeći do 1970. na mjestu upravitelja<br />
šumarije Kamenska, a zatim tri<br />
godine kao referent u Odjelu za<br />
uređivanje šuma. Od 1973. godine<br />
obavlja dužnost upravitelja šumarije<br />
Čaglin, a do umirovljenja 1978.<br />
bio je šef požeške taksacije.<br />
Iako je za vrijeme službovanja<br />
kolega Lovrić radio na različitim<br />
šumarskim poslovima, posjedovao<br />
je znakovit smisao za ekonomiku i<br />
organizaciju rada u šumarstvu, a<br />
gotovo je nepoznat podatak daje izvanredno<br />
studirao na Ekonomskom<br />
fakultetu u Zagrebu. Iako u Šum-<br />
skom gospodarstvu Požega nije<br />
izravno radio na poslovima šumskog<br />
graditeljstva, koristio je ranija<br />
iskustva i nesebično ih prenosio na<br />
mlađe kolege pri gradnji šumskih<br />
cesta i vlaka. Bio je čovjek svestranog<br />
obrazovanja, stalno je pratio<br />
inozemnu stručnu literaturu iz područja<br />
šumarstva, a dobro se služio<br />
njemačkim i engleskim jezikom.<br />
Posljednji ispraćaj kolege Tihoraja<br />
Lovrića bio je 24. rujna u krematoriju<br />
na Mirogoju, a sveta misa<br />
zadušnica služena je u crkvi sv. Jeronima<br />
u Maksimiru. Ovom prilikom<br />
upućujemo sućut supruzi Milici,<br />
kćeri Mirti te ostaloj tugujućoj<br />
rodbini.<br />
Neka mu je vječna slava i hvala!<br />
I. Tomić<br />
JOSIP SIKORA, dipl. inž. šum. i HRVOJE SIKORA, aps. šum.<br />
Užasnuti tragedijom, nijemi, primili<br />
smo i odaslali vijest o tragediji,<br />
ne vjerujući daje sve to što se dogodilo<br />
13. listopada ove, za šumarsku<br />
znanost i struku najpogubnije godine,<br />
istina. Zar je moguće da u životu<br />
postoji takva okrutnost i surovost, u<br />
kojoj netko, neuračunjljivom i suludom<br />
vožnjom istrgne dva života iz<br />
jedne skladne, čestite i divne obitelji,<br />
zavije ju u bol, u crno, u prazninu.<br />
U prometnom udesu, živote su<br />
toga nesretnog dana izgubili Josip i<br />
Hrvoje Si kora, otac i sin, čiji su<br />
životi bili neraskidivo vezani za šumu<br />
i šumarstvo Hrvatske. Diplomirani<br />
inženjer Josip Sikora bio je zaposlenik<br />
Direkcije "Hrvatskih šuma"<br />
p.o. Zagreb, vrhunski šumarski<br />
stručnjak, poznat i priznat u Hrvatskoj,<br />
ali i u međunarodnoj stručnoj<br />
javnosti, a i njegov sin Hrvoje koji<br />
je vrlo skoro trebao diplomirati na<br />
Šumarskom fakultetu u Zagrebu te<br />
nastaviti očevim stopama.<br />
Što u ovome trenutku reći, kako<br />
naći riječi utjehe, na što misliti? Naviru<br />
sjećanja iz života, nižu se uspomene,<br />
slike s mnogih stručnih skupova<br />
i rasprava te trenutaka sa zajedničkih<br />
druženja. Prekopao sam<br />
svoju osobnu arhivu i nađoh uvjerenje<br />
o položenom stručnom ispitu,<br />
kojeg smo Josip i ja zajedno, pred<br />
više od 30 godina polagali od <strong>11</strong>. do<br />
13. studenog 1967. godine, pred komisijom<br />
tadašnjeg Republičkog sekretarijata<br />
za privredu u Zagrebu.<br />
Radna mjesta odvela su nas tada<br />
svakog na svoju stranu. Josip je tada<br />
svoja stručna iskustva stjecao<br />
davajući se svim svojim bićem na<br />
podizanje plantaža i kultura euroameričkih<br />
topola i vrba u Šumskom<br />
gospodarstvu Osijek, gdje su šumske<br />
površine u njegovo vrijeme povećane<br />
za više od 6.000 ha.<br />
Prirodno je da su takva postignuća<br />
i uspjesi bili zapaženi i popraćeni<br />
priznanjima domaće i<br />
581
međunarodne stručne javnosti. Na<br />
mjestu upravitelja Šumarije Osijek,<br />
dobro znam da ga po stručnosti i<br />
plemenitosti pamte kolege, pamte<br />
ga Osječke podravske i nizinske<br />
šume, znam da njegov duh i danas<br />
lebdi Erdutsko-podunavskim šumama.<br />
Isto tako znam da nema ni<br />
jednog studenta šumarstva u Hrvatskoj<br />
koji kroz proteklih 30 godina<br />
ne pamti njegov zanos i vrhunske<br />
stručne misli izrečene o problematici<br />
uzgajanja i zaštiti euroameričkih<br />
topola, tamo negdje u Španjolskoj<br />
adi ili rasadniku "Karašica".<br />
Svoj stručni uspon nastavio je u<br />
ROŠ "Slavonska šuma" Vinkovci,<br />
na radnom mjestu višeg stručnog<br />
suradnika za uzgoj i zaštitu šuma;<br />
bilo je to vrijeme izražene dinamike<br />
razvoja i priznatog statusa šumarske<br />
struke. Isuviše smo mala zemlja,<br />
da se ne bi međusobno svi dobro<br />
poznavali i prepoznavali; tko je što i<br />
koliko u svom radnom vijeku činio i<br />
učinio u našoj struci. Tome moramo<br />
zahvaliti i struci koja je još uvijek<br />
čvrsto povezana, zahvaljujući tradiciji<br />
naših časnih prethodnika.<br />
dagoga prepoznavao vrline i znanja;<br />
vjerovao u njih, često mi o tome<br />
pričao, bile su toliko snažne preokupacije<br />
koje su ga čitav život vezale,<br />
plijenile i zarobljavale najveći<br />
dio njegove energije i ljubavi, a<br />
rezultati su se potvrdili u šumi, pred<br />
ljudima, kolegama i prijateljima.<br />
Osnivanjem JP "Hrvatske šume"<br />
slijedi još jedno priznanje njegovoj<br />
stručnosti; ponuđeno mu je mjesto<br />
stručnog suradnika za uzgajanje<br />
šuma u Direkciji, od tada smo radili<br />
zajedno. Tih"naših" sedam zajed-<br />
Josipova, sklonost prirodi, osjećaj<br />
za šumu, njeno uzgajanje, odgovornost<br />
i brižnost za odgoj i<br />
obrazovanje mladih ljudi u struci, u<br />
kojima je vještinom iskusnog peničkih<br />
godina rada u Direkciji<br />
"Hrvatskih šuma" pamtit će i poštovati<br />
svi njegovi i moji kolege po<br />
izrazito visokoj stručnoj razini, ali<br />
isto toliko i po čvrstoći stručnih stavova,<br />
bezgraničnom poštenju i savjesnosti<br />
za koje je on zaslužan. Toliko<br />
je prepoznatljivo svojim životom<br />
svjedočio znanu misao Antuna<br />
Branka Š i mi ć a;<br />
"Važno je upoznati ljudsko i<br />
kršćansko dostojanstvo i ne hodati<br />
malen pod zvjezdama."<br />
To je toliko uvjerljivo svjedočio,<br />
da će njegovo ime, ogromni stručni<br />
doprinos šumarstvu Hrvatske i njegov<br />
lik ostati trajno u sjećanju kao i<br />
dužno štovanje prema njemu i njegovu<br />
djelu.<br />
I njegov je Hrvoje kroz nekoliko<br />
mjeseci trebao kao mladi šumarski<br />
inženjer nastaviti njegovim stopama,<br />
a poznavajući Josipa, sigurni<br />
smo da je hrvatsko šumarstvo i u<br />
Hrvoju izgubilo časnog sljedbenika.<br />
Pamtimo Josipa kao angažiranog<br />
znalca koji je s isto toliko domoljublja<br />
i stručnog žara raspravljao<br />
o dravskim šumama Varaždina,<br />
ranjenim hrasticima Posavine, kao i<br />
o prelijepoj Štirovači na vilovitom<br />
Velebitu.<br />
Poštovao je javnu riječ, riječ<br />
struke i morala, znajući da ona mora<br />
biti pobuna i poziv u borbu, sve<br />
dok ima zla i nepravde u svijetu. To<br />
svakako nije ni jednostavno ni lako,<br />
ali je iznad svega časno. Shvatili<br />
smo, živeći s njim, da ljepotu života<br />
treba cijeniti samo po slobodi, neovisno<br />
o tome koliko takav život može<br />
biti i težak.<br />
Takvog smo ga znali, poštivali i<br />
vfaljeli. dijeleći u zajedništvu zadnjih<br />
sedam godina sve brige, trud i<br />
ljepotu življenja.<br />
U ime kolega i prijatelja iz<br />
"Hrvatskih šuma" oprostit ću se s<br />
njim i njegovim Hrvojem stihovima<br />
slavonca, Vladimira Kovačića;<br />
"Ostaviti stazice šljivika<br />
raspletene kose od vrbika<br />
i otići daleko zanesen<br />
na grebene širokih vidika<br />
do gejzira stihova i slika<br />
i ubrati ondje svoju jesen "<br />
Neka njihove duše Svevišnji ponese<br />
u vječnost, a sjećanja na njih<br />
neka trajno žive u treperenju lišća<br />
slavonskih šuma!<br />
Hvala Vam i vječna slava!<br />
Tomislav Starčević<br />
582
Prof. dr. sc. IVO DEKANIC (14. 10. 1919 - 25. 10. <strong>1998</strong>.)<br />
Dana 25. listopada <strong>1998</strong>. godine<br />
zauvijek nas je napustio naš istaknuti<br />
sveučilišni profesor, počasni<br />
član Akademije šumarskih znanosti<br />
u Zagrebu, šumarski stručnjak,<br />
znanstvenik, istraživač hrvatskih<br />
šuma, pedagog, zaljubljenik u<br />
šume, a posebice u slavonski hrast,<br />
veliki Hrvat, Šokac, čovjek i šumar,<br />
bivši dekan Šumarskog fakulteta i<br />
dugogodišnji predstojnik Zavoda<br />
za uzgajanje šuma, dragi naš nezaboravni<br />
kolega i prijatelj Ivo<br />
D e k a n i ć, redoviti profesor na<br />
Šumarskom fakultetu Sveučilišta u<br />
Zagrebu.<br />
Njegov životni put, dug 79 godina,<br />
je put svojstven svim uspješnim<br />
Hrvatima koji u sebi nose sve ono<br />
dobro što krasi hrvatskog čovjeka, a<br />
stoje generacijski nasljedio od predaka,<br />
ponosnih i marljivih rokovčana,<br />
poljodjelnika, kojem je hrvatska<br />
nacija, katolički odgoj, rad, red<br />
i poštenje dalo čvrsto uporište i<br />
jamstvo za opstanak i razvoj u svim<br />
životnim situacijama kroz koje je<br />
prolazio.<br />
Napustio nas je čovjek koji je na<br />
našu veliku žalost tiho i nenametljivo<br />
iz aleje velikana živućih šumara,<br />
znanstvenika i pedagoga, prešao u<br />
povijest šumarske znanosti i obrazovanja,<br />
bogatu i dugu povijest, koju<br />
već preko 200 godina pišu najbolji<br />
medu najboljim sinovima naše<br />
Hrvatske i njezinih šuma.<br />
Među njima, temeljnu ulogu<br />
imali su i njegovi vinkovčani od kojih<br />
spominjemo uvaženog šumara<br />
ing. Antu Tomića koji već 1843.<br />
godine piše prvu stručnu raspravu<br />
na hrvatskome jeziku, zatim je tu<br />
poznati i priznati šumarski znanstvenik<br />
i književnik Josip Kozara<br />
c, njegov rokovčanin prof. dr.<br />
Antun Levaković, poznati i priznati<br />
profesor Šumarskog fakulteta<br />
i mnogi drugi.<br />
Prof. D e k a n i ć je treći u nizu<br />
predstojnika Zavoda za uzgajanje<br />
šuma, njezin prvi osnivač prof,<br />
dr. Andrija P e t r a č i ć, drugi njegov<br />
učitelj i predhodnik akademik<br />
Milan A n i ć od kojeg 1968. godine<br />
preuzima Zavod i uspješno ga vodi<br />
do odlaska u mirovinu 1985. godine.<br />
Prof Dekanić pridružio se mnogim<br />
šumarskim velikanima koji su<br />
kao i on u šumarstvo Hrvatske ugradili<br />
svoj dugogodišnji i plodni rad,<br />
ljubav i život, te ga vinuli na vodeće<br />
mjesto medu šumarstvima Europe i<br />
svijeta.<br />
Rodio se u listopadu 1919. g.<br />
upravo one godine i mjeseca kada je<br />
osnovan i s radom započeo Gospodarsko-šumarski<br />
fakultet Sveučilišta<br />
u Zagrebu, kojega je i on završio<br />
1943. godine.<br />
Napustio nas je u godini kada se<br />
upravo spremamo kako bismo s ponosom<br />
obilježili 100-godišnjicu<br />
Sveučilišne šumarske nastave u Hrvatskoj,<br />
jubilej našeg i njegovog<br />
Šumarskog fakulteta, kao četvrtoga<br />
fakulteta po starosti na našem Sveučilištu,<br />
jubilej i proslavu struke u<br />
kojoj je i on imao i ima značajno<br />
mjesto.<br />
Sve stoje radio i stvarao odisalo<br />
je ljubavlju za šumu i hrvatsku domovinu.<br />
U svemu je bio među najboljima,<br />
šumar, lovac, znanstvenik,<br />
domoljub. Bio je dobar kada je kao<br />
mladi hrvatski zrakoplovac 1943.<br />
godine letio hrvtaskim nebom, i isto<br />
tako kad je s ostalim kolegama šumarima<br />
svladavao kilometre i proživljavao<br />
strahote križnoga puta.<br />
Ivo Dekanić rodio se 14. listopada<br />
1919. godine u Rokovcima, gdje<br />
je završio osnovnu školu. Realnu<br />
gimnaziju završio je u Vinkovcima,<br />
a na Poljoprivredno-šumarskom fakultetu<br />
Sveučilišta u Zagrebu diplomirao<br />
je 1943. na Šumarskom odsjeku.<br />
Službu je započeo 1. studenog<br />
1945. g. u Vinkovcima i Brodu,<br />
zatim postaje upravitelj šumarija u<br />
Oriovcu, Daruvaru i Pakracu, potom<br />
radi u Novoj Gradski, Ministarstvu<br />
šumarstva NRH, Glavne<br />
uprave za šumarstvo NRH, Šumskom<br />
gospodarstvu "Šamarica" u<br />
Zagrebu te kao tehnički direktor<br />
Šumskog gospodarstva "Spačva" u<br />
Vinkovcima.<br />
Od 25. ožujka 1953. g. na dužnosti<br />
je asistenta u Zavodu za uzgajanje<br />
šuma Poljoprivredno-šumarskog,<br />
odnosno Šumarskog fakulteta<br />
Sveučilišta u Zagrebu. Na Ecole<br />
Nationale des Eaux et Forets (Nancy)<br />
i na Eidgenossische Hochschule,<br />
Institut fur Waldbau (Zurich)<br />
speeijaliziraoje 1954. uzgajanje šuma.<br />
Na Šumarskom fakultetu u Zagrebu<br />
doktorirao je 1959. g. s disertacijom<br />
pod nazivom Utjecaj podzemne<br />
vode na pridolazak i uspijevanje<br />
šumskog drveća u posavskim<br />
šumama kod Lipovljana, a 1960. je<br />
habilitirao s raspravom Elementi za<br />
njegu mladih sastojina u poplavnom<br />
području posavskih šuma. Godine<br />
1961. izabran je za docenta iz<br />
Uzgajanja šuma, 1963. g. za izvanrednog<br />
profesora iz Tehnike uzgajanja<br />
šuma, a 1968. g. za redovitog<br />
profesora iz predmeta Uzgajanje<br />
šuma.<br />
Prof. dr. Ivo Dekanić. je pored<br />
predavanja na dodiplomskoj i posli-<br />
583
jediplomskoj nastavi velik dio vremena<br />
potrošio na organizaciji terenske<br />
nastave sa studentima diljem<br />
Hrvatske. Idejni je začetnik i realizator<br />
nastavne koncepcije izvođenja<br />
nastave na terenu i šumskim objektima,<br />
uz neposredno uključivanje<br />
šumarskih stručnjaka iz prakse<br />
pri izvođenju nastave.<br />
Rukovodio je i aktivno sudjelovao<br />
u edukacijskim i znanstvenonastavnim<br />
ekskurzijama šumarskih<br />
fakulteta iz Cehoslovačke, Danske,<br />
Mađarske i Norveške, a u Međunarodnom<br />
savezu organizacija za istraživanja<br />
u šumarstvu (I U FRO)<br />
bio je vođa u sekciji Intensivierung<br />
des Eichenwaldbaue (1980).<br />
Posebno se bavio istraživanjima<br />
ovih važnih problema:<br />
unapređivanje kvantitativne i<br />
kvalitativne proizvodnje uzgojnim<br />
zahvatima i fertilizacijom<br />
prirodnih sastojina,<br />
- proučavanje djelovanja gravitacijske<br />
podzemne vode na uspijevanje<br />
(rast i prirast) šumskog drveća,<br />
posebice eurameričkih topola<br />
i<br />
- prirodna regeneracija i rekultivacija<br />
nizinskih šuma te konverzija<br />
plantaža i šumskih kultura u<br />
sastojine autoktonih vrsta šumskog<br />
drveća.<br />
Napisao je i objavio u zemlji i<br />
inozemstvu više od 80 znanstvenih<br />
i stručnih radova.<br />
Prof. dr. Ivo Dekanić je, osim<br />
nastavnih i istraživačkih aktivnosti,<br />
obavljao do svog umirovljenja u jesen<br />
1985. g., i mnoge dužnosti u različitim<br />
fakultetskim i strukovnim<br />
tjelima i organizacijama. Bio je u<br />
dva navrata prodekan te 1978-1980.<br />
g. dekan Šumarskog fakulteta, dugogodišnji<br />
predstojnik Katedre za<br />
uzgajanje šuma, počasni član Akademije<br />
šumarskih znanosti, član<br />
Hrvatskog šumarskog društva i dr.<br />
Za svoj rad prof, dr Ivo Dekanić<br />
primio je mnoga priznanja kao što<br />
su:<br />
- Orden rada sa zlatnim vijencem<br />
za naročite zasluge na polju nauke<br />
i na uzdizanju stručnih kadrova<br />
(Beograd, 1965),<br />
- Priznanje za uspješan rad i doprinos<br />
na unapređenju šumarstva<br />
jugoistočne Slavonije (Vinkovci,<br />
1974. i Slavonski Brod, 1974),<br />
- Povelja i priznanje za izvanredno<br />
zalaganje i postignute rezultate<br />
na podizanju i unapređenju topolarstva<br />
u Jugoslaviji (Beograd,<br />
1975),<br />
- Zlatna medalja i povelja Saveza<br />
inženjera i tehničara šumarstva i<br />
drvne industrije Hrvatske, u povodu<br />
130. obljetnice osnivanja<br />
Hrvatsko-slavonskog šumarskog<br />
društva (Zagreb, 1976),<br />
- Počasna diploma Šumarskog fakulteta<br />
Sveučilišta u Zagrebu u<br />
znak priznanja i zahvalnosti za<br />
doprinos razvoju Šumarskog fakulteta<br />
u Zagrebu (Zagreb, 1985),<br />
- Zahvalnica za uspješnu suradnju<br />
ROŠ "Slavonska šuma" Vinkovci<br />
(Vinkovci, 1989).<br />
Odajemo mu iskrenu zahvalnost<br />
u ime Šumarskog fakulteta Sveučilišta<br />
u Zagrebu, Akademije šumarskih<br />
znanosti, Hrvatskog šumarskog<br />
društva, Šumarskog instituta Jastrebarsko,<br />
mnogobrojnih generacija<br />
šumarskih stručnjaka koje je odgojio,<br />
te svih kolega i prijatelja za sve<br />
ono što je dao Hrvatskoj i hrvatskome<br />
šumarstvu. Istovremeno posebno<br />
izričem i svoju osobnu zahvalnost<br />
svom učitelju i velikom čovjeku<br />
prof. dr. Ivi Dekanicu.<br />
Neka mu je vječna slava i hvala i<br />
neka mu je lahka hrvatska zemlja<br />
koju je uvijek toliko volio.<br />
Prof. dr. sc. Slavko Matić<br />
584
UPUTE AUTORIMA<br />
Šumarski list objavljuje znanstvene članke iz područja<br />
šumarstva, primarne prerade drva, zaštite prirode,<br />
lovstva, ekologije, prikaze stručnih predavanja,<br />
savjetovanja, kongresa, proslava i si., prikaze iz<br />
domaće i strane stručne literature, te važnije spoznaje<br />
iz drugih područja koje su važne za razvoj i unapređenje<br />
šumarstva. Objavljuje nadalje i ono što se<br />
odnosi na stručna zbivanja u nas i u svijetu, podatke i<br />
crtice iz prošlosti šumarstva, prerade i uporabe drva,<br />
te radove Hrvatskoga šumarskog društva.<br />
Članci kao i svi drugi oblici radova koji se dostavljaju<br />
zbog objavljivanja, moraju biti napisani jasno i<br />
sažeto na hrvatskom jeziku. Znanstveni i stručni<br />
članci u prilogu trebaju imati sadržaj (sažetak)<br />
na engleskom ili njemačkom jeziku (iz posebnih<br />
razloga na nekom drugom jeziku), podatke i zaključke<br />
razmatranja. Sažetak na stranom jeziku treba<br />
biti napisan najmanje na 2 stranice s proredom<br />
na papiru formata A4.<br />
Molimo autore da se pridržavaju sljedećeg:<br />
- Prije uvoda treba napisati kratki sažetak o temi<br />
članka, svrsi i važnijim rezultatima, najviše do 1/2<br />
stranice napisane s proredom na papiru formata A4.<br />
- U uvodu, radi boljeg razumijevanja, treba napisati<br />
ono što se opisuje (istražuje), a u zaključku ono što<br />
omogućuju dobiveni rezultati uz opće prihvaćene<br />
spoznaje iz određenog područja šumarske struke i<br />
prakse.<br />
- Opseg teksta može iznositi najviše 10 tiskanih<br />
stranica Šumarskog lista, zajedno s prilozima (tablice,<br />
crteži, slike...), što znači do 16 stranica s proredom<br />
na papiru A4. Samo u iznimnim slučajevima<br />
Uređivački odbor časopisa može prihvatiti radove<br />
nešto većeg opsega, ako sadržaj i kvaliteta tu opsežnost<br />
opravdavaju.<br />
- Naslov članka (djela) treba biti kratak i jasno izražavati<br />
sadržaj rada. Ako je članak već tiskan ili se radi<br />
o prijevodu, treba u bilješci na dnu stranice (fusnote)<br />
navesti kada je, gdje i na kojem jeziku tiskan.<br />
- Naslove, podnaslove u članku, sažetak (s uvodom,<br />
metodološkim napomenama, raspravom,<br />
rezultatima istraživanja i zaključcima), opise slika<br />
i tablica, treba napisati i na engleskom ili njemačkom<br />
jeziku.<br />
- Fusnote glavnog naslova označavaju se zvjezdicom,<br />
dok se fusnote u tekstu označavaju redosljedom<br />
arapskim brojevima, a navode se na dnu stranice<br />
gdje se spominju. Fusnote u tablicama označuju<br />
se malim slovima i navode se odmah iza tablica.<br />
- Za upotrebljene oznake treba navesti nazive fizikalnih<br />
veličina, dok manje poznate fizikalne veličine<br />
treba posebno objasniti u jednadžbama i si.<br />
- Tablice i grafikone treba sastaviti i opisati da budu<br />
razumljivi bez čitanja teksta i obilježiti ih brojevima<br />
kako slijede.<br />
- Sve slike (crteže i fotografije) treba priložiti odvojeno<br />
od teksta i olovkom napisati broj slike, ime autora<br />
i skraćeni naslov članka. Slike trebaju u pravilu<br />
biti u omjeru 2:1.<br />
- Crteže i grafikone treba uredno nacrtati. Tekst i<br />
brojke (kote) napisati uspravnim slovima, a oznake<br />
fizikalnih veličina kosim. Fotokopije trebaju biti jasne<br />
i kontrastne.<br />
- Poželjno je navesti u čemu se sastoji originalnost<br />
članka i zbog kategorizacije po međunarodnim kriterijima.<br />
- Obvezno treba abecednim redom navesti literaturu<br />
na koju se autor u tekstu poziva. Kao primjer navodimo:<br />
1. Klepac, D. 1965: Uređivanje šuma, Šumarski<br />
fakultet, Sveučilišta u Zagrebu, Zagreb.<br />
2. Prpić,B. iKomlenović,N. iSeletković,<br />
Z. 1988: Propadanje šuma u Hrvatskoj, Šumarski<br />
list 5-6, str. 195-215.<br />
- Pored punog imena i prezimena autora treba<br />
navesti zvanje i akademske titule (npr. prof., dr.,<br />
mr., dipl. inž....).<br />
-Tekst članka treba (osim izuzetno), pripremiti s<br />
pomoću nekog od tzv. wordprocesora na osobnom<br />
računalu sukladnom s IBM, te tako uređeni<br />
rukopis predati na disketi 3.5".<br />
- Potpuno završene i kompletne članke (disketu,<br />
tekst u dva primjerka) slati na adresu Uredništva.<br />
Autori su odgovorni za točnost prijevoda na strani<br />
jezik.<br />
- Primljeni rad Uredništvo dostavlja recenzentu odgovarajućeg<br />
područja na mišljenje u zemlji, a za<br />
znanstvene članke i recenzentima u inozemstvu.<br />
-Autori koji žele separate - posebne pretiske svojih<br />
članaka mogu naručiti istodobno sa slanjem rukopisa.<br />
Separati se posebno naplaćuju, a trošak se ne<br />
može odbiti od autorskog honorara. Najmanje se<br />
može naručiti 20 separata.<br />
- Objavljeni radovi se plaćaju, stoga autor uz<br />
rukopis treba dostaviti svoj broj žiro-računa,<br />
JMBG, adresu i općinu stanovanja.<br />
Uredništvo ŠUMARSKOG <strong>LIST</strong>A<br />
Zagreb, Trg Mažuranića <strong>11</strong><br />
Telefon: 48 28 477, 48 28 359<br />
Telefax: 48 28 477<br />
E-mail: hrvatsko-sumarsko-drustvo@zg.tel.hr<br />
WEB stranica: www.hrsume.hr/sumlist