pola veka udruženja - Udruženje za pravo osiguranja Srbije
pola veka udruženja - Udruženje za pravo osiguranja Srbije
pola veka udruženja - Udruženje za pravo osiguranja Srbije
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
30<br />
Volfgang RORBAH<br />
U<strong>pravo</strong> onako kako kaže starokineski filozof Konfučije: „Istinite reči nisu lepe, a<br />
lepe reči nisu istinite!”<br />
2. OKCIDENT ORIJENTA<br />
Beograd, grad na dve reke, ve<strong>za</strong>n je <strong>za</strong> istoriju Austrije u opštem smislu, a <strong>za</strong><br />
istoriju <strong>osiguranja</strong> u posebnom smislu. Kao Austrijanac srpskih korena (sa majčine<br />
strane), u kome se u jednoj osobi stiču istoričar, delatnik u osiguranju i slavist, posle<br />
spajanja evropskog „Okcidenta” i „Orijenta” sam postepeno sve više bio upućen na<br />
grad Beograd, kome toliko odgovara naziv „Okcident Orijenta.”<br />
Ovaj pojam <strong>za</strong>hteva izvesno objašnjenje:<br />
Ne radi se samo o činjenici da je dugo vremena granica između Otomanskog i<br />
Austrijskog carstva, odnosno Austrijsko-ugarske monarhije bila tamo gde je današnji<br />
Beograd (ranije između Beograda i Zemuna).<br />
Od gradske arhitekture preko elegantnih gastronomskih objekata do pozorišnih<br />
predstava, opera, koncerata i nauke, kultura <strong>za</strong>pada se posmatraču ovde predstavlja<br />
u mnogim oblicima.<br />
Koliko su ipak različiti, čitaj: orijentalno-balkanski usmereni, sadržaji i<strong>za</strong><br />
ili ispod „<strong>za</strong>padnjačkog omota”, obrazovana osoba koja iz <strong>Srbije</strong> često putuje u<br />
inostanstvo uočava po svakom sledećem povratku u domovinu, a stranac tek nakon<br />
dužeg boravka u Beogradu.<br />
Ne radi se pri tome o oceni šta je bolje ili gore (o gostoprimstvu u južnoslovenskim<br />
regionima, na primer, svaki „<strong>za</strong>padnjak” može samo da sanja), već se postavlja pitanje<br />
na koji način najbolje i najbrže ove dve kulture učiniti „kompatibilnim.”<br />
Na ovo pitanje je naročito teško odgovoriti kada govorimo o osiguranju.<br />
2.1. PRVI KONTAKTI SA PROFESOROM SLAVNIĆEM I REDAKCIJOM REVIJE<br />
Prvi susret profesora dr Slavnića i mene (u skladu sa starom tradicijom<br />
<strong>osiguranja</strong>) dogodio se jednog novembarskog dana 2005. godine u Knez Mihajlovoj<br />
ulici, gde se nalazila direkcija „Cepter <strong>osiguranja</strong>” koje je kupila kompanija „Uniqa”,<br />
a koje je tada bilo najveće srpsko osiguravajuće društvo u privatnom vlasništvu i<br />
nalazilo se u zgradi u kojoj je nekad bila i „Prva hrvatska štedionica.”<br />
Zadatak koji mi je tada poveren od strane centrale „Uniqa”-e u Srbiji sastojao<br />
se u tome da se hitno uspostave i nadograđuju kontakti između nauke i ekonomije<br />
<strong>osiguranja</strong> u skladu sa međunarodnom praksom. Zbog čega Austrija još od dana<br />
Monarhije neguje ovakav pristup u odnosu sa partnerima (u koje i Srbija spada<br />
još od 19. <strong>veka</strong>), može se objasniti na sledeći način: Bogatstvo, ekonomski razvoj i<br />
prosperitet društava <strong>za</strong> osiguranje određeni su mnogim pojedinačnim faktorima. Na