You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Tematické okruhy k <strong>soubor</strong>né a magisterské zkoušce<br />
SVĚTOVÉ DIVADLO<br />
1. Magie, rituál, počátky divadla<br />
Rituální a jiné teorie původu divadla. Divadelní prvky v rituálech prehistorických kultur.<br />
Mezopotámie, Babylon, Egypt. Počátky západního divadla v antickém Řecku – kult boha<br />
Dionýsa, divadelní slavnosti, vznik tragédie a komedie.<br />
2. Řecké divadlo<br />
Řecká tragédie – funkce, stavba, vývoj a charakteristika žánru. Aischylos, Sofokles,<br />
Euripides. Řecká komedie – funkce, stavba, vývoj (od staré attické komedie k nové attické<br />
komedii) a charakteristika žánru. Menandros. Organizace divadelních aktivit, podoby<br />
realizace i proměny jednotlivých divadelních složek. Vývoj divadelního prostoru a divadelní<br />
architektury ve starověkém Řecku; scénická praxe. Aristotelova Poetika. Řecké divadlo doby<br />
helénistické; řecký mimos.<br />
3. Římské divadlo<br />
Původ a charakter divadelních aktivit v Římě. Rozdíly mezi řeckým a římským divadlem.<br />
Římské divadlo republikánské doby; divadlo císařského Říma. Drama – tragédie (Seneca);<br />
komedie (Plautus, Terentius); menší žánry – atellana, mimus, pantomimus. Římská divadelní<br />
architektura a scénická praxe. Římské slavnosti a teatralizované produkce.<br />
4. Asijské divadelní kultury<br />
Asijský divadelní systém. Indie – divadelní formy; sanskrtské drama (Kálidása), inscenační<br />
praxe; lidové a taneční divadlo (kathakali). Čína – divadlo za dynastie Chan, Tchang, Sung;<br />
rozvoj dramatu za dynastie Jüan a Ming; pekingská opera. Japonsko – divadlo nó; populární<br />
formy divadla –kabuki a loutkové bunraku.<br />
5. Středověké náboženské divadlo<br />
Liturgické drama – vznik nového divadla z křesťanského obřadu, úloha chrámu ve vývoji<br />
středověkého divadla; inscenační konvence. Resurekční a nativitační hry - dramatizace<br />
biblické tematiky. Divadlo odehrávající se mimo kostel – náboženské drama vernakulární;<br />
velké náboženské slavnosti; mystéria, cykly náboženských her, mirákly. Scénické konvence;<br />
středověký divadelní prostor. Simultánní scéna středověkého náboženského divadla.<br />
6. Středověké světské divadlo<br />
Rozvoj středověkého světského divadla; jeho východiska a formy. Improvizované podívané a<br />
učená dramata (elegické komedie). Jokulátor; blázen/šašek. Karneval; svátky bláznů.<br />
Komické i nekomické dramatické žánry – moralita, fraška, sottie, interludium, pastorála. Hry<br />
na pomezí duchovního a světského dramatu (Hrotsvita). Prostory středověkého světského<br />
divadla.<br />
7. Italské renesanční divadlo<br />
Znovuobjevení antického divadla. Dramatické žánry: commedia erudita (L. Ariosto, N.<br />
Machiavelli, G. Bruno, Bibbiena), tragédie, pastorála (T. Tasso, B. Gaurini), melodrama.<br />
Dvorské divadlo (slavnosti, počátky opery a baletu). Nová koncepce divadelního prostoru<br />
(inspirace Vitruviem, římská akademie); použití perspektivy (S. Serlio). Architektura<br />
divadelních budov (A. Palladio).
8. Divadlo v alžbětinské a jakubovské Anglii.<br />
Rozvoj divadla za Tudorovců. Profesionální herecké skupiny a jejich organizace. Londýnská<br />
divadla; James Burbage a Philip Henslowe. Prostorové dispozice a inscenační principy<br />
sha<strong>ke</strong>spearovské scény. Konkurenční tradice ze strany dětských hereckých skupin a krytých<br />
divadel. Dramatická tvorba alžbětinských a jakubovských dramatiků (R. Greene, Ch.<br />
Marlowe, T. Kyd, T. Dek<strong>ke</strong>r, T. Heywood, W. Sha<strong>ke</strong>speare, B. Jonson, F. Beaumont, J.<br />
Fletcher, J. Webster, T. Middleton, J. Ford); dramatické žánry alžbětinského a jakubovského<br />
divadla. Hlavní herecké osobnosti těchto období. Anglická dvorská maska (I. Jones a<br />
scénografické inovace).<br />
9. Španělské divadlo zlatého věku<br />
Rozvoj španělského divadla v 16. a 17. století. Náboženské a světské drama; typy hracích<br />
prostorů, veřejná divadla corrales, scénické postupy. Dramatické žánry; dramatičtí autoři (F.<br />
de Rojas, G. Vicente, M. de Cervantes, Lope de Vega, T. de Molina – zrod typu Dona Juana,<br />
Calderón de la Barca).<br />
10. Evropské barokní divadlo<br />
Barokní velké divadlo světa. Dvorské divadlo – dvorské slavnosti; vznik a rozvoj opery a<br />
baletu. Divadlo řádové, školní a lidové. Další rozvoj scénických postupů v 17. a v první<br />
polovině 18. století; iluze barokní scény, dekorace, divadelní efekty a jevištní technika.<br />
Barokní prvky v tvorbě Sha<strong>ke</strong>speara, Calderóna a Molièra.<br />
Obnova div. aktivit v Anglii, drama a divadlo anglické restaurace a poč. 18. století (komedie<br />
mravů - W. Congreve).<br />
11. Od commedie dell’arte k pravidelnému dramatickému textu<br />
Zdroje, výrazové prostředky. Princip improvizace, typy, masky, charaktery – klasifikace,<br />
scénáře. Způsob organizace divadelních aktivit; trupy. Commedia dell’arte v Itálii a mimo ni.<br />
Osvícenské reformy C. Goldoniho – zavedení pevného literárního tvaru dramatu; C. Gozzi.<br />
Dědictví commedie dell’arte v historii evropského divadla.<br />
12. Divadlo francouzského klasicismu<br />
Francouzské klasicistní drama – P. Corneille, Molière, J. Racine. Estetické normy -<br />
klasicistická doktrína. Divadla, herecké společnosti, scénické postupy, rozvoj opery.<br />
Institucionalizace divadel - vznik Comédie-Française. Od klasicismu k francouzské revoluci –<br />
francouzské divadlo 18. století: drama - Voltaire, D. Diderot, P. Marivaux, P. Beaumarchais;<br />
scénické inovace. Jarmareční divadlo, komická opera. Vývojové proměny opery, baletu a<br />
herectví v 18. století; změna postavení profese dramatika a herce.<br />
13. Německé divadlo v době osvícenství<br />
Politická situace v Německu a divadelní aktivity v době předosvícenské (dvorské a jezuitské<br />
divadlo; jarmareční a improvizované divadlo, kočovné společnosti, postava Hanswursta,<br />
hauptakce a burlesky). Osvícenské reformy německého divadla; idea a realizace národního<br />
divadla (J. Ch. Gottsched, C. Neuberová, K. Ekhof, G. E. Lessing). Německé drama 18.<br />
století. Préromantismus a hnutí Sturm und Drang. Výmarský klasicismus – J. W. Goethe a F.<br />
Schiller.<br />
14. Evropské preromantické a romantické divadlo (Anglie, Německo)<br />
Anglické divadlo druhé poloviny 18. století. Divadelní reformy Davida Garricka, drama (R.<br />
Sheridan, O. Goldsmith), herecké osobnosti (D. Garrick, klasický styl J. P. Kembla a S.<br />
Siddonsové). Rozvoj divadel v první polovině 19. století, romantické básnické drama (S. T.
Coleridge, W. Wordsworth, J. Keats, P. B. Shelley, G. G. Byron). Žánr melodramatu.<br />
Romantická škola v herectví (E. Kean).<br />
Německé romantické a postromantické divadlo (H. Kleist, G. Büchner, L. Tieck, Ch. D.<br />
Grabbe). Rakousko - vídeňské lidové divadlo (F. Raimund, J. N. Nestroy).<br />
15. Evropské romantické divadlo (Francie, Rusko a Polsko)<br />
Francouzské divadlo počátku 19. století – bulvární divadlo a melodrama. Program<br />
francouzských romantiků, bitva o Hernaniho. Dramatická tvorba (V. Hugo, A. Dumas st., A.<br />
de Musset, A. de Vigny). Proměny inscenačních postupů v první polovině 19. století.<br />
Ruské a polské romantické drama a divadelní poměry v první polovině 19. století (A. S.<br />
Gribojedov, A. S. Puškin, M. J. Lermontov; A. Mickiewicz, J. Slowacki, J. Krasiński).<br />
16. Divadlo evropského realismu a naturalismu I. – Francie a Rusko<br />
Počátky realismu ve Francii – realistické drama a jeho průkopníci (A. Dumas syn, E. Augier),<br />
model dobře udělané hry, proměny inscenačního stylu.<br />
Program naturalistického divadla a úsilí o nové drama (E. Zola, H. Becque). A. Antoine a<br />
Théâtre Libre, realistické a naturalistické inscenační postupy.<br />
Počátky realismu, realistická a naturalistická dramatická tvorba v Rusku (N. V. Gogol, A. N.<br />
Ostrovskij, A. V. Suchovo-Kobylin, L. N. Tolstoj). Realizace realistických inscenačních<br />
postupů v Rusku - K. S. Stanislavskij, V. I. Němirovič-Dančenko a Mos<strong>ke</strong>vské umělecké<br />
divadlo. Dramatika A. P. Čechova a M. Gorkého. Stanislavského herecký systém.<br />
17. Divadlo evropského realismu a naturalismu II. – Norsko, Německo, Velká Británie<br />
Dramatická tvorba: realismus v díle Henrika Ibsena, G. Hauptmanna aj. Reformy<br />
Meiningenských. Divadelní reformátor Richard Wagner. Berlín: Frei Bühne a O. Brahm.<br />
Realistické tendence v britském divadelnictví – režijní inovace H. Irvinga a divadlo Lyceum;<br />
J. T. Grein a Independent Theatre. Rané realistické drama (A. W. Pinero). Osobnost G. B.<br />
Shawa a drama idejí; britské realistické drama. H. G. Bar<strong>ke</strong>r a Royal Court Theatre.<br />
18. Nástup moderních divadelních směrů a tzv. první divadelní reforma I. – ve Francii a<br />
Rusku<br />
Francouzská divadelní avantgarda. Symbolismus na divadle - Théâtre d’Art (P. Fort) a<br />
Théâtre de l’Oeuvre (A. Lugné-Poe). Dramatická tvorba M. Maeterlincka, P. Claudela a A.<br />
Jarryho. Théâtre du Vieux Colombier (J. Copeau). Dadaismus a surrealismus ve<br />
francouzském divadle a dramatu - G. Apollinaire, J. Cocteau, A. Artaud a R. Vitrac (Théâtre<br />
Alfred Jarry) aj. Francouzská meziválečná režie.<br />
Divadelní modernismus v Rusku: S. Ďagilev; proměna inscenačního stylu v Mos<strong>ke</strong>vském<br />
uměleckém divadle; osobnost a experimenty V. E. Mejercholda; A. J. Tairov, J. B.<br />
Vachtangov aj. Divadelní konstruktivismus a biomechanika. Proletářské divadlo. Dramatická<br />
tvorba V. Ma<strong>jako</strong>vského, M. Bulgakova, V. Višněvského.<br />
Reforma scény (A. Appia, E. G. Craig).<br />
19. Nástup moderních divadelních směrů a tzv. první divadelní reforma II. – Německo,<br />
Itálie, Norsko, Švédsko, Velká Británie a Irsko<br />
Režisér Max Reinhardt. Nerealistické drama H. von Hofmannsthala a Franka Wedekinda.<br />
Expresionismus v dramatu (E. Toller aj.), expresionistický inscenační styl. Bauhaus a W.<br />
Gropius. Nerealistické tendence v dílech H. Ibsena, Ö. von Horvátha, G. Hauptmanna, A.<br />
Schnitzlera.
Itálie – drama přelomu století (G. d’Annunzio); futurismus (F. T. Marinetti). Intimní divadlo<br />
ve Stockholmu a A. Strindberg. Estetismus Oscara Wilda. Irsko – irské obrození a znik<br />
divadla Abbey, spory o jeho stylovou profilaci (W. B. Yeats, J. M. Synge).<br />
20. Bertolt Brecht, E. Piscator a epické divadlo<br />
Pricipy epického divadla. Brechtova divadelní teorie a praxe. Brecht-dramatik. Berliner<br />
Ensemble. E. Piscator, politické divadlo a jeho výrazové prostředky. Vlivy epického divadla<br />
na divadlo a drama 20. století (E. Bond, C. Churchillová, P. Weiss aj.).<br />
21. Americká dramatická tvorba a divadlo ve 20. století<br />
Dramatická tvorba v USA a její specifika: E. O’Neill, T. Wilder, T. Williams, A. Miller, E.<br />
Albee, S. Shepard aj. Lee Strasberg a Actors Studio. Vznik a vývoj muzikálu.<br />
22. Absurdní drama a divadlo<br />
M. Esslin a koncept absurdního divadla. Východiska absurdního divadla a dramatu,<br />
dramatické postupy. S. Bec<strong>ke</strong>tt, E. Ionesco, A. Adamov, J. Genet, S. Mrožek. F. Arrabal, H.<br />
Pinter, E. Albee aj., absurdní prvky v tvorbě Toma Stopparda.<br />
23. Divadlo v závěrečné fázi modernismu I.<br />
Antonin Artaud, divadlo krutosti. Artaudova vize divadla; „Divadlo a jeho dvojenec“ a<br />
manifesty. Vliv na divadlo 2. pol. 20. století.<br />
USA: proměny amerického poválečného divadla, hnutí Off a Off-Off Broadway, Living<br />
Theatre, La MaMa, Open Theatre, Peter Schumann a Bread and Puppet Theatre, Richard<br />
Schechner a Performance Group.<br />
24. Divadlo v závěrečné fázi modernismu II.<br />
J. Grotowski a koncept chudého divadla, herecká výchova; divadlo T. Kantora; J. Szajna,<br />
Teatr 8 dnia, Teatr 77, A Wajda.<br />
E. Barba a Odin Teatret; režisér P. Brook; J. Savary a Grand Magic Circus; A. Mnouchkinová<br />
a Théatre du Soleil aj.<br />
25. Postmoderní drama a divadlo<br />
Posstrukturalismus, drama S. Berkoffa; režijní postupy M. Kirbyho, R. Foremana a R.<br />
Wilsona. Feministické divadlo; performanční umění L.Andersenové a K. Finleyové. Drama a<br />
divadlo AIDS.