DISERTAÄNà PRÃCE Stabilita ocelového prutu spolupůsobÃcÃho s ...
DISERTAÄNà PRÃCE Stabilita ocelového prutu spolupůsobÃcÃho s ...
DISERTAÄNà PRÃCE Stabilita ocelového prutu spolupůsobÃcÃho s ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
4 Vlastní práce<br />
4.1 Experimentální část<br />
Předmětem experimentální části výzkumu bylo především získání dat potřebných ke kalibraci<br />
numerického modelu, a ověření reálného chování tlačeného a ohýbaného <strong>prutu</strong> se<br />
spolupůsobícím pláštěm - kazetovou stěnou.<br />
Experimenty samotné byly navrženy a provedeny ve spolupráci s Szabó ∗ [29] v experimentálním<br />
a výzkumném centru FSv ČVUT.<br />
4.1.1 Rozsah a obsah experimentů<br />
Cílem experimentů bylo studium chování tlačeného a ohýbaného <strong>prutu</strong> se spolupůsobící<br />
kazetovou stěnou při poměru ohybového momentu a normálové síly M/N = 1m. Tento poměr<br />
přibližně odpovídá poměru silových účinků, se kterými se můžeme setkat u rámových<br />
rohů běžných lehkých rámových hal. Vzhledem ke snaze co nejvíce zjednodušit provedení,<br />
měření a vyhodnocení experimentu, bylo zvoleno statické schema s konstantním průběhem<br />
momentů a normálových sil na zkušebním vzorku. Statické schema experimentu v rovině<br />
ohybu je patrné z obrázku 4.1. Současně se stabilizačním efektem pláště byl v rámci expe-<br />
Obrázek 4.1: Statické schema experimentu v rovině ohybu<br />
rimentů rovněž prověřován vliv úložných detailů <strong>prutu</strong>. S ohledem na to, aby provedený<br />
úložný detail nebyl slabým místem experimentu, a dále s ohledem na potřebu přenést do<br />
zkoušeného <strong>prutu</strong> normálovou sílu i ohybový moment v rovině největší tuhosti <strong>prutu</strong>, byly<br />
použity dva méně obvyklé konstrukční detaily.<br />
První z nich, v dalším označován „V, je na obrázku 4.2. Tento detail svým chováním<br />
v zásadě odpovídá běžně prováděným rámovým stykům, kromě zajištění přenosu M y a<br />
N slouží do jisté míry i jako vetknutí k ose nejmenší tuhosti průřezu (tuhost tohoto po-<br />
∗ Szabó se ve své práci zabýval pouze kazetovými plášti, hlavním výstupem jeho práce jsou stanovené<br />
minimální parametry kazetové stěny nutné pro plnou stabilizaci <strong>prutu</strong>. Předkládaná práce se zabývá<br />
stabilizací obecným pláštěm, a cíle práce jsou stanoveny odlišně (viz kapitola 3).<br />
34